Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

20 лютого 2024 року м. Рівне

Справа № 570/4478/23

Провадження № 11-кп/4815/141/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Городоцький виправний центр (№131)»апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 05 жовтня 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні подання ДУ «Городоцький виправний центр (№131)» щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзізахисник засудженого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , покликаючись на незаконність ухвали місцевого суду, доводить, що судом допущено істотне порушення вимог закону, оскільки не враховано, що засуджений ОСОБА_6 за період відбування покарання позитивно характеризується, має 8 заохочень, всі наявні стягнення погашені у встановленому законом порядку, а, відтак, він довів своє виправлення і підлягає умовно-достроковому звільненню.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, пропущений з поважних причин, оскільки копію ухвали суду засуджений ОСОБА_6 отримав лише 23.10.2023 року, оскаржувану ухвалу щодо ОСОБА_6 скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання виправного центру.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника - адвоката ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, доводи прокурора щодо залишення ухвали суду без змін, перевіривши матеріали провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано лише після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення є законодавчим стимулюванням добросовісного відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від поведінки засудженого значною мірою залежить можливість поліпшення його правового становища.

Згідно положень ст. 81 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, та якщо засуджений сумлінною поведінкою ( стримування від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, в тому числі, і в побуті) і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом закону, висновок суду про виправлення засудженого має бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці не лише за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання, а й за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Сумлінна поведінка засудженого полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи та відсутності порушень дисципліни, що само по собі ще не є підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від покарання. Сам по собі факт сумлінного ставлення засудженого до праці та задовільного реагування на заходи виховного впливу не може служити переконливою підставою для висновку про те, що засуджений виправився та не буде продовжувати вчиняти нові злочини.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 відбуває покарання в місцях позбавлення волі, будучи засудженим вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 12.11.2013 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбаченихч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст. 115 КК України на строк 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, і на момент розгляду подання судом дійсно відбув 3/4 строку призначеного судом покарання.

Згідно характеризуючих даних, ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий, з 27.12.2019 року відбуває покарання у ДУ « Городоцький виправний центр № 131», де на момент ухвалення оскаржуваного рішення мав 8 заохочень у вигляді подяк за сумлінну поведінку і ставлення до праці та 9 дисциплінарних стягнень у виді попередження, догани, суворої догани та поміщення в ДІЗО, і перебуває на профілактичному обліку установи, як схильний до порушень.

Враховуючи дані щодо всього періоду відбування покарання засудженим суд першої інстанції, на думку колегії суддів, вірно відмовив у задоволенні подання ДУ «Городоцький виправний центр (№131)» щодо умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_6 , а істотних порушень вимог кримінального-процесуального закону, які б слугували безумовною підставою для скасування даного рішення, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Поновити апелянту строк на апеляційне оскарження.

Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 05 жовтня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні подання ДУ «Городоцький виправний центр (№131)» щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3