Справа № 405/3036/24
провадження № 1-кс/405/1236/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2024 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 квітня 2024 року № 0000130, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області, українці, громадянці України, з вищою освітою, працюючій на посаді завідувач складом ТОВ СВК «Україна» село Тишківка Новоукраїнського району Кіровоградської області, заміжній, маючій на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованій та проживаючій: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором відділу Кіровоградської прокуратури ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотання про застосування підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, тобто до 12.06.2024 року.

Прокурор у судовому засіданні просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід, посилаючись на обґрунтування пред`явленої підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що викладені у клопотанні та неможливість їх запобіганню, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник та підозрювана у судовому засіданні надали пояснення, згідно з якими заперечували щодо задоволення клопотання, просили передати підозрювану на поруки ТОВ «СВК Україна».

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення прокурора, захисника та підозрювану, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.04.2024 близько 13 год. 20 хв. в світлу пору доби, керуючи технічно-справним легковим автомобілем "Land Rover Freelander" реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , здійснювала рух по автомобільній дорозі Т-12-14 сполученням "Новоархангельськ Добровеличківка" зі сторони села Мар`янівка в напрямку села Тишківка на території Добровеличківської територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області на відстані 1653,9 метрів до дорожнього знаку «с.Тишківка", в порушення п.п. 1.2, 1.5, 2.3 (б) і (д) ПДР України (п.1.2 В Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів; 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну…. і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), через власну необережність та недбалість відволіклась від керування транспортним засобом, чим позбавила себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, щоб мати можливість постійно контролювати напрямок його руху, та не створювати небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

Так, ОСОБА_4 , рухаючись по вищевказаній ділянці дороги, яка має по одній смузі руху в кожному напрямку, під час руху на вказаному автомобілі, не вибрала безпечної швидкості руху керованого транспортного засобу, не переконалась у відсутності транспортних засобів на смузі зустрічного руху, яким може бути створена перешкода чи небезпека, без нагальної на те потреби, не пов`язаної із забезпеченням безпеки дорожнього руху, в безпосередній близькості із транспортним засобом, який рухався в зустрічному напрямку виїхала на смугу зустрічного руху при вільній своїй правій смузі руху, чим грубо порушила вимоги п.п. 10.1 та 12.1 ПДР України (п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним). Здійснюючи рух по смузі зустрічного руху ОСОБА_4 , не виконавши вимог п.п. 13.1 та 13.3 ПДР (п. 13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу; п. 13.3 Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху) створила умови при яких на відстані 1653,9 метрів до дорожнього знаку «с.Тишківка" на автомобільній дорозі Т-12-14 сполученням "Новоархангельськ Добровеличківка" на території Добровеличківської територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області відбулось зіткнення з автомобілем "ВАЗ-2106" реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рухався в зустрічному напрямку.

У результаті отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля ВАЗ 2106 ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження та доставлений до КНП "Уманська районна лікарня" Черкаської області, де 08.04.2024 близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_9 помер, пасажир вказаного транспортного засобу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримала тілесні ушкодження та доставлена до КНП "Новоархангельська ЦРЛ" Кіровоградської області, де 08.04.2024 близько 22 години 30 хвилин померла.

В рамках вказаного кримінального провадження 12.04.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель 2 осіб, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких та за яке законом, згідно санкції ч. 3 ст. 286 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом (ст. 2 КК України).

Щодо обґрунтованості підозри:

Слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України. Його причетність до оголошеної підозри підтверджується протоколом допиту потерпілого (а.к.18-19, 20-21), повідомлення про підозру (а.к. 22-24).

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Слідчий суддя також зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обгрунтованості підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартліпротии Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv.UnitedKingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин даного клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Таким чином, наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 286 КК України.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Щодо ризиків передбачених ст. 177 КПК України:

метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення підозрювана може:

- відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України може ухилятись від кримінальної відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду, у тому числі виїзду за межі України.

На території України триває військова агресія з боку російської федерації, що часто створює невизначеність на кордонах України та позбавляє насамперед прикордонну службу України можливості здійснювати належний контроль за всією ділянкою державного кордону, отже, і пропуск громадян через кордон із дотриманням відповідних порядку та правил. Зазначена обставина не виключає можливості у підозрюваної здійснити спробу перетину межі військового зіткнення та залишитися на окупованій території України, що фактично виключить можливість її розшуку та притягнення до кримінальної відповідальності або взагалі надасть їй можливість залишити окуповану територію України та виїхати до російської федерації.

З огляду на те, що на даний час триває збройна агресія росії проти України, підозрювана ОСОБА_4 має можливість як, жінка, безперешкодно виїхати за межі території України, відтак вказаний ризик не є уявним, що дає підстави для обрання запропонованого органом досудового розслідування запобіжного заходу.

- відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України з урахуванням бажання підозрювана може уникнути відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання та вагомості доказів обґрунтованості підозри, як особисто, так і через своїх близьких родичів, знайомих незаконно впливати на свідків, потерпілих та можливих очевидців, які підлягають допиту та проведенню за їх участі інших слідчих дій у кримінальному провадженні.

Згідно зі статтями 7, 23 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань, речей і документів. Можливість настання для кримінального провадження негативних наслідків через вплив на свідків зберігається до моменту усного отримання судом їх показань під час судового розгляду і не може бути усунута шляхом їх допиту під час досудового розслідування.

КПК України передбачена процедура отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні. На стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду, на стадії судового розгляду, усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише свідченнями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отримав у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто від допитаних слідчим суддею на стадії досудового розслідування.

За цих обставин ризик впливу на свідків є не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду, до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

- відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме укривати від слідства дійсні обставини скоєння кримінального правопорушення та обставини необхідні для встановлення істини у провадженні в т.ч. інформацію щодо часу місця та обставин подій які відбувались в день скоєння злочину та мають значення для кримінального провадження.

Так, 12.04.2024 під час допиту в якості підозрюваної ОСОБА_4 , хоч і зазначила, що згодна з обставинами ДТП, які зазначені у врученому їй повідомленні про підозру, проте детальних показів стосовно обставин ДТП не надала. Таким чином, у слідства є підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_4 має дійсні, а не уявні наміри укривати від слідства обставини скоєного нею кримінального правопорушення та інші дані необхідні для встановлення істини у провадженні.

Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність ризику, передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст. 177 КК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, як того вимагають положення ст.178 КПК України.

Прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також доведені обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України.

Вказане свідчить, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Також слідчим суддею відзначається, що до суду з клопотанням про передачу на поруки підозрюваної ОСОБА_4 через сторону захисту звернувся директор ТОВ «СВК Україна» ОСОБА_11 , який у судове засідання в призначений день та час не з`явися.

Разом з тим, щодо вказаного вище клопотання слідчий суддя відзначає, що подане клопотання не відповідає вимогам ст.180 КПК України, за якою особи, які виявили бажання взяти підозрювану на поруки зобов`язані були з`явитися до суду для прийняття участі у судовому засіданні безпосередньо.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Домашній арешт являє собою позбавлення свободи в розумінні підпункту «с» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини (пункт 17 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Вітторіо та Луіджи Манчіні проти Італії», «Лавентс проти Латвії»).

З урахуванням встановлених обставин, пояснень прокурора, захисника та підозрюваного, враховуючи наявний ризики, передбачені п.п 1,3,4 ч.1 ст. 177 КК України, а також того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, слідчий суддя визнає за можливе, з урахуванням вимог ст.181 КПК України, застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт, заборонивши підозрюваній залишати житло, в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступної дня, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, що забезпечить виконання завдань кримінального правопорушення, в межах строку досудового розслідування, тобто до 12.06.2024 року.

Керуючись ст.ст.176-197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід домашній арешт, який полягає у забороні підозрюваній залишати житло у нічний час доби, а саме: з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , до 12.06.2024 року.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 до 12.06.2024 року наступні обов`язки:

- здати на зберігання до Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Контроль за виконанням ОСОБА_4 , покладених на неї обов`язків покласти на старшого групи слідчих.

Строк дії ухвали запобіжного заходу та покладених на неї обов`язків визначити до 12.06.2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_12