Провадження №11-сс/801/356/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.04.2024 року про відмову у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадження №0000139 від 12.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

за участю:

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_9

підозрюваного: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.04.2024 року у задоволенні клопотання старшого слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000139 від 12.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України відмовлено.

Звільнено підозрюваного ОСОБА_7 з- під варти з зали суду

Прокурор Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.04.2024 та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Згідно клопотання слідчого, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за мобілізацією.

В подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 100 від 27.04.2022, солдата ОСОБА_7 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , на всі види забезпечення та призначено на посаду водія-хіміка взводу аерозольного маскування роти аерозольного маскування батальйону радіаційного, хімічного, біологічного захисту .

У відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 274 від 14.10.2022, солдата ОСОБА_7 призначено на водія-електрика відділення радіаційного, хімічного, біологічного захисту роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту батальйону радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 .

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією проти України в Україні уведено воєнний стан із 05:30 24.02.2022, строк дії якого продовжено по теперішній час.

Солдат ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової служби призваним по мобілізації, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно й чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки й додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, виконувати розпорядок дня військової частини, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників), а також у разі потреби відлучитись питати дозволу у командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Згідно до ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України, водій-електрик відділення радіаційного, хімічного, біологічного захисту роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту батальйону радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_7 , учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 14.08.2023 о 08:00 солдат ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової служби призваним по мобілізації, обіймаючи посаду водія-електрика відділення радіаційного, хімічного, біологічного захисту роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту батальйону радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без поважних причин, в умовах воєнного стану самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 .

Натомість, солдат ОСОБА_7 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 21.08.2023, коли добровільно прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , чим припинив вчиняти кримінальне правопорушення.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_1 солдат ОСОБА_7 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами указаної військової частини правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також учинене ним нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, не повідомляв та проводив час на власний розсуд.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що судове рішення ухвалене з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, фактичні обставини вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення не взято до уваги в ході розгляду клопотання, у зв`язку з цим, ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Прокурор вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, підозрюваний на даний час виготовив документи про опіку над трьома дітьми, звільнився з військової служби, при цьому проживає зі своєю матір`ю, реальної опіки над дітьми не здійснює.

Таким чином, ОСОБА_7 має реальну можливість безперешкодно виїхати за межі України для уникнення кримінальної відповідальності.

За таких обставин, ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.04.2024 винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення не взяті до уваги у зв`язку з цим, ухвала є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідача, думку прокурора Клим ОСОБА_11 , який просив апеляційну скаргу задоволити, обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки підозра належним чином обгрунтована, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, захисника ОСОБА_9 , яка просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав думку свого захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги , суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.177КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, які унеможливлять виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

У відповідності до п. «с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Доводи апеляційної скарги прокурора, щодо того, що слідчим суддею безпідставно відмовлено в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 належним чином невмотивовано

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000139 від 12.09.2023 року ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України складено 23.04.2024 та цього ж дня вручено ОСОБА_7 .

Для прийняття законного та обґрунтованого рішення про обрання запобіжного заходу, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених ст. 177 КПК України, зобов"язаний на підставі наведених сторонами кримінального провадження матеріалів оцінити в сукупності всі обставини .

Приймаючи рішення про відмову у застосуванні запобіжного заходу ОСОБА_7 слідчий суддя взяв до уваги, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, те, що відповідно до ч. 7 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п. 5 частини першої цієї статті, та те, що на даний час ОСОБА_7 не є діючим військовослужбовцем, оскільки звільнений з в/ч НОМЕР_1 06.09.202, з моменту звільнення перебував за місцем свого проживання, має соціально стримуючі фактори, зокрема на утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей та мати пенсіонер, добровільно з`являється на виклики до слідчого, надає покази та дійшов вірного висновку, що слідчим за час досудового розслідування не зібрано доказів та не перевірено усіх обставин справи, матеріали клопотання не містять будь-яких доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин та ризиків.

З вказаним висновком слідчого судді погоджується суд апеляційної інстанції.

Також, слідчий суддя не вбачав наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, визначених у ч.1 статті 177 КПК України, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор у апеляційній скарзі.

Слідчий суддя вказав, що прокурором не доведено, що обґрунтовано існує ризик переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки відповідно до копії витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_7 06.09.2023 звільнений у запас за підпунктом «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме: утримання трьох дітей віком до 18 років, з 08.09.2023 його виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення та він вважається таким, що здав усі справи та посаду, при цьому за час звільнення з в/ч НОМЕР_1 .

При цьому, до моменту оголошення підозри, ОСОБА_7 проживав за адресою АДРЕСА_2 разом з матір`ю та двома неповнолітніми дітьми, що підтверджується копією довідки про склад сім`ї та громадською характеристикою, що вказує на те, що з моменту реєстрації кримінального провадження до дня оголошення підозри підозрюваний знаходився за місцем свого проживання, на виклик слідчого з`явився добровільно, має соціально стримуючі фактори, тобто будь-яких доказів щодо можливості переховування від органів досудового розслідування або суду стороною обвинувачення не надано.

Слідчий суддя звернув увагу,що при затриманні підозрюваного було допущено порушення КПК України, оскільки ОСОБА_7 добровільно, за викликом з`явився до слідчого, отримав підозру, відсутні будь-які докази на підтвердження можливості його втечі, а також протокол затримання містить розбіжності

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення не підтверджується матеріалами кримінального провадження, оскільки в матеріалах провадження відсутні відомості щодо здійснення спроб підозрюваного ОСОБА_7 на перешкоджання кримінальному провадженню таким чином.

Щодо ризику продовження вчинення кримінального провадження, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, то відповідно до копії витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_7 06.09.2023 звільнений з вищевказаної в/ч, з 08.09.2023 року він вважається таким, що здав усі справи та посаду.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з тим, що у суду були відсутні правові підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора, що ОСОБА_7 має реальну можливість безперешкодно виїхати за межі України для уникнення кримінальної відповідальності є необгрнутованими, оскільки в матеріалах провадження відсутні відомості про те, що підозрюваним ОСОБА_7 було вчинено спроби залишити територію України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді про необхідність відмови в задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки воно в повній мірі відповідає вказаним вище нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження.

Усі доводи апеляційної скарги прокурора є безпідставними, оскільки зазначені обставини були враховані слідчим суддею під час розгляду справи у суді першої інстанції та їм була надана належна та обґрунтована оцінка.

Слідчий суддя дійшов вірного висновку про відсутність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також відсутності жодних з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з чим погоджується й колегія суддів.

З урахуванням вищевказаних обставин, положень кримінального процесуального закону, колегія суддів не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, наведених прокурором в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.04.2024 року про відмову у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадження №0000139 від 12.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3