Справа № 487/2117/24
Провадження № 1-кп/487/558/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.03.2024 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі колегії:

головуючого судді -ОСОБА_1 ,
суддів -ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4 ,
Учасники судового провадження:
прокурор -ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисники -ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
обвинувачені -ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва підготовче судове засідання у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000381 від 08.09.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, росіянина, уродженця м. Шкотово Приморський край Російської Федерації, одруженого, не судимого, з повною вищою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки м. Миколаєва, Україна, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця уродженця м. Миколаєва, Україна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 3, ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, а також

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, росіянина, уродженця с. Чаши Каргопольського району Курганської області РФ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3

у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2, ст. 114-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва знаходиться кримінальне провадження, відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 111 КК України, а також ОСОБА_14 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст. 114-2 КК України.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , оскільки заявлені раніше ризики відповідно до ст.177 КПК України відносно нього не відпали.

Захисник ОСОБА_8 та Обвинувачений ОСОБА_11 не заперечували проти задоволення клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_11 , заперечували проти задоволення клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

Захисники ОСОБА_7 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у зв`язку із недоведеністю ризиків, зазначених у клопотанні, та недоведеністю неможливості застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у судовому засіданні підтримали позиції захисників, заперечували щодо задоволення клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 15.09.2023 року було застосовано до підозрюваного ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» строком до 11.11.2023 року включно, без можливості внесення застави, який продовжувався 10.11.2023, 05.01.2024, 28.02.2024.

Відповідно до ухвали слідчого судді від 28.02.2024, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_14 продовжено до 15.03.2024 включно, без можливості внесення застави.

Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 15.09.2023 року було застосовано до підозрюваної ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» строком до 11.11.2023 року включно, без можливості внесення застави, який продовжувався 10.11.2023, 05.01.2024, 28.02.2024.

Відповідно до ухвали слідчого судді від 28.02.2024, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_12 продовжено до 15.03.2024 включно, без можливості внесення застави.

Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 15.09.2023 року було застосовано до підозрюваному ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» строком до 11.11.2023 року включно, без можливості внесення застави, який продовжувався 10.11.2023, 05.01.2024, 28.02.2024.

Відповідно до ухвали слідчого судді від 28.02.2024, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_13 продовжено до 15.03.2024 включно, без можливості внесення застави.

Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 15.09.2023 року було застосовано до підозрюваному ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» строком до 11.11.2023 року включно, без можливості внесення застави, який продовжувався 10.11.2023, 05.01.2024, 28.02.2024.

Відповідно до ухвали слідчого судді від 28.02.2024, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 продовжено до 15.03.2024 включно, без можливості внесення застави.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, свідчать про

Згідно ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

За змістом частин 1 та 2 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. 2. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України прокурором доведено обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики, визначені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та виправдовують тримання особи під вартою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави судді вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Згідно ч. 2 ст. 111 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне утримання з конфіскацією майна.

Згідно ч. 2 ст. 114-2 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми.

Отже, з урахуванням наведених обставин обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111 та ч.2 ст. 114-2 КК України, а також враховуючи тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, які є особливо тяжким, суддя вважає доведеним, що з метою уникнення кримінальної відповідальності обвинувачені можуть переховуватись від органів слідства та суду, в тому числі на тимчасово непідконтрольній Україні території, а тому продовжує існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 обґрунтовано обвинувачуються у скоєнні кримінального правопорушення, в разі визнання обвинувачених винуватим їм загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне утримання з конфіскацією майна та ОСОБА_14 у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми. Також судом враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваних, які на обліку за станом здоров`я не перебувають, інвалідність не встановлювалась.

Судом враховується, що ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , маючи певні політичні погляди, в умовах воєнного стану, зважаючи на характер злочинних дій, в яких вони підозрюються, можуть переховуватись від органів досудового розслідування та суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Враховуючи ступінь тяжкості злочинів, в яких підозрюються обвинувачені, які є особливо тяжкими, дані про осіб обвинувачених суд приходить до переконання, що більш м`які запобіжні заходи під час судового розгляду ризикам запобігти не зможуть.

Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення їй належної процесуальної поведінки. За вказаних вище обставин, обраний щодо обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особам обвинувачених та є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію їх належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження, отже, підстави для зміни раніше обраного запобіжного заходу на більш м`який на даній стадії кримінального провадження відсутні.

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 підлягають задоволенню оскільки прокурорм у клопотанні доведено, що заявлені ризики не зменшилися та не перестали існувати, та виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою. Заперечення, надані сторонами захисту, зазначеного висновку суду не спростовують з наведених вище підстав.

Крім того, в судовому засіданні заявлено клопотання захисником ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_14 , відповідно до п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі сплином строків досудового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_14 підтримав клопотання захисника.

Прокурор в судовому засіданні, заперечував проти задоволення клопотання закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_14 , відповідно до п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі сплином строків досудового провадження.

Сторони кримінального провадження не заперечували щодо задоволення вказаного клопотання.

Відповідно до Матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне щювадження №0000381 від 08.09.2023 зач.3, ст.28, ч.2 ст. 111, ч. 2 ст. 114-2 КК України.

10.11.2024 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000381 від 08.09.2023 продовжено до чотирьох місяців, тобто до 11.01.2024 року включно.

05.01.2024 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000381 від 08.09.2023 продовжено до шести місяців, тобто до 11.03.2024 року включно.

05.01.2024 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва підозрюваному ОСОБА_14 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 04.03.2024 включно.

23.02.2024 у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст. 290 КПК України повідомлено підозрюваній і її захиснику про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів досудового розслідування, відповідно вимог ч. 5 ст. 219 КПК України, строкознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, у органу досудового розслідування залишилось 17 днів строку досудового розслідування, тобто до 15.03.2024 року включно.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_14 , відповідно до п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі сплином строків досудового провадження

Крім того, в судовому засіданні заявлено клопотання захисником ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору, у зв`язку з тим, що обвинувальний акт не дублює повідомлення про підозру.

Обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України (ч. 3 ст. 110 КПК України).

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а тому значення обвинувального акта як процесуального рішення сторони обвинувачення полягає у тому, що він формалізує правову позицію обвинувачення, ініціює судовий розгляд і тим самим відкриває особі доступ до правосуддя. Тож саме сформульованим обвинуваченням визначаються межі судового розгляду (ч. 1 ст. 337 КПК України).

У підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України (п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України). Тобто, виключною підставою для повернення обвинувального акта прокурору є його невідповідність вимогам закону, а саме наявність таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Оскільки п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України визначає можливість повернення обвинувального акта як право, а не обов`язок суду, то підставою для такого повернення не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК України, а лише та, яка дійсно перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи дійсно створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність та недоліки обвинувального акта вимогам КПК. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року (справа № 520/8135/15-к, провадження № 51-203 км 17).

За змістом вищевказаної норми для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта суд має встановити невідповідність відомостей, що фактично наявні у обвинувальному акті тим відомостям, які він має містити, згідно з вимогами КПК України. Таким чином, з урахуванням задач підготовчого провадження, суд здійснює перевірку обвинувального акта на наявність невідповідності кримінальному процесуальному закону, яка б перешкоджала призначенню судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування): 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

За вимогами п. 1 ч.4 ст.291 КПК України, до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.

Статтею 109 КПК України передбачено, що реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Враховуючи наведені норми законодавства суд приходить до висновку, що за своєю суттю обвинувальний акт є процесуальним рішенням, а реєстр матеріалів досудового розслідування - формою фіксування кримінального провадження.

Повернення обвинувального акта прокурору може мати місце у тому випадку коли при його складанні були допущені порушення вимог ч.2 ст.291 КПК України.

У обвинувальному акті відносно ОСОБА_14 містяться усі відомості, що передбачені ч.2 ст.291 КПК України.

У реєстрі матеріалів досудового розслідування також містяться всі необхідні відомості, передбачені ч.2 ст. 109 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 та п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначення способу та обсягу викладу фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті належить до дискреційних повноважень прокурора. Кримінальне провадження здійснюється на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій (ст. 22 КПК України). Отже, прокурор як сторона кримінального провадження, є самостійним у визначені правової кваліфікації кримінального правопорушення та доведенні її обґрунтованості у змагальному судовому процесі.

Таким чином, формулювання обвинувачення, правова кваліфікація кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями прокурора, а тому викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за необхідне прокурор.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 03.07.2019 у справі № 273/1053/17 кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо.

В обвинувальному акті повно та послідовно викладені фактичні обставини інкримінованого діяння щодо обвинуваченого, які прокурор вважає встановленими, тобто прокурором сформульовано обвинувачення та дано правову кваліфікацію, яка дає повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення та дає змогу зрозуміти суть пред`явленого обвинувачення в даному кримінальному провадженні, тому посилання захисника на порушення права обвинуваченого на захист не відповідає дійсності та ніяким чином не перешкоджає суду розглянути справу по суті.

Крім цього, слід зауважити, що суд не є стороною кримінального провадження і не може вказувати прокурору як необхідно викласти формулювання обвинувачення або поліпшити якість обвинувального акту, тим самими проявляючи упередженість, яка виражається у наданні вказівок прокурору як краще викласти обвинувачення.

В обвинувальному акті викладене те обвинувачення, яке прокурор вважає встановленим.

Оцінка суб`єктивної сторони правопорушення та мотивів його вчинення виходить за межі повноважень суду на стадії підготовчого провадження, оскільки предметом підготовчого засідання є лише перевірка відповідності обвинувального акту вимогам закону, а не обґрунтованість правової кваліфікації дій обвинуваченого, яка може та повинна перевірятися на стадії судового розгляду.

Крім того, суд вважає, що прокурор, відповідно до ст.338 КПК України, не позбавлений можливості на стадії судового розгляду змінити чи доповнити висунуте обвинувачення, з урахуванням даних, отриманих під час судового розгляду, а також уточнити фактичні обставини кримінального правопорушення.

В обвинувальному акті, відповідно до ч.2 ст. 291 КПК України зазначені анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) та вказаною нормою не передбачено зазначення відомостей про судимості потерпілих.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору слід відмовити, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам передбаченим ст. 291 КПК України, будь-яких інших підстав для повернення обвинувального акту прокурору стороною захисту не доведено та судом не встановлено.

Судом встановлено, що підсудність кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 111 КК України, а також ОСОБА_14 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст. 114-2 КК України за Заводським районним суду м. Миколаєва визначена вірно.

Підстав для його закриття, повернення, зупинення, направлення до іншого суду - немає. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України і підстави для його повернення прокурору відсутні.

Клопотань про витребування певних речей чи документів від учасників судового провадження не надійшло.

Відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення кримінального провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 111 КК України, а також ОСОБА_14 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст. 114-2 КК України до судового розгляду.

Судовий розгляд, слід проводити в закритому судовому засіданні.

Суд, під час підготовки до судового розгляду, визначивши дату і місце проведення судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у закритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Розгляд кримінального провадження здійснювати колегією суддів.

Керуючись ст.ст. 314-316 КПК України суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження захисника ОСОБА_7 відмовити.

В задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту прокурору захисника ОСОБА_7 відмовити.

Призначити кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 111 КК України, а також ОСОБА_14 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст. 114-2 КК України у закритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду м. Миколаєва (м. Миколаїв, вул. Радісна, 3 зал судових засідань №3) на 18.03.2024 р. о 11-00 год.

Розгляд кримінального провадження здійснювати колегією суддів.

В судове засідання викликати учасників судового провадження для участі в судовому засіданні.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_11 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_11 строк тримання під вартою з утриманням в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів - до 06 травня 2024 року (включно).

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_12 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_12 строк тримання під вартою з утриманням в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів - до 06 травня 2024 року (включно).

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_13 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_13 строк тримання під вартою з утриманням в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів - до 06 травня 2024 року (включно).

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_14 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_14 строк тримання під вартою з утриманням в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів - до 06 травня 2024 року (включно).

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Повний текст рішення проголошено 12 березня 2024 об 11.30 год.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

суддя: ОСОБА_2

суддя: ОСОБА_3