Справа № 461/8484/23
Провадження № 1-кс/461/2460/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2024 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_6 з клопотанням про скасування арешту майна у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 23.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

В обгрунтування заявленого клопотання вказує на те, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 13.11.2023 року у справі № 461/8484/23 накладено арешт на вилучені в ході проведення обшуку в будинку, де проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: грошові кошти в сумі 137 тисяч 800 гривень; грошові кошти в сумі 108 тисяч 650доларів США; грошові кошти в сумі 10 тисяч євро. Зазначає, що дані кошти не мають жодного відношення до вказаного кримінального провадження, оскільки фактично належать дружині ОСОБА_8 - ОСОБА_6 . Звертає увагу на те, що гр. ОСОБА_6 законно отримала ці кошти в межах цивільно-правових обов`язків зі своїми рідними і вищевказані гроші не мають жодного відношення до обставин кримінального правопорушення; крім цього вона не є підозрюваною у кримінальному провадженні і відповідно не може нести негативних наслідків за можливі протиправні дії інших осіб. Вважає, що станом на сьогодні відсутня як підстава, так і потреба в арешті на вищевказане майно, дане майно не відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та немає підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом вчинення злочину чи було набуте законним шляхом, а також не відповідає принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності, оскільки вилучення, зокрема, грошових коштів, позбавило ОСОБА_6 засобів для існування у воєнний час. Відтак, просить клопотання задоволити та скасувати обтяження.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому.

Пркурор ОСОБА_9 щодо скасування арешту покладається на розсуд суду та пояснив, що дані кошти не було ідентифіковано й немає доказів того, що дані кошти отримані внаслідок вчинення протиправних дій. Прокурор підтвердив, що під час проведення обшуку за місцем проживання заявниці ОСОБА_6 на якому особисто був присутній, остання заявила,що гроші належать її батькам і передані їй на зберігання.

Засдухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області, за процесуального керівництва Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000030 від 23.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 13.11.2023 року у справі № 461/8484/23, серед іншого, накладено арешт на вилучені в ході проведення обшуку в будинку, де проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: грошові кошти в сумі 137 тисяч 800 гривень; грошові кошти в сумі 108 тисяч 650доларів США; грошові кошти в сумі 10 тисяч євро.

Як встановлено слідчим суддею, однією з підстав накладення арешту було те, що вказані речі відповідають вимогам ч.1 ст.98 КПК України та можуть бути використані як доказ факту і обставин вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з пояснень адвоката, дружина ОСОБА_8 - ОСОБА_6 законно отримала кошти в межах цивільно-правових угод із своїми рідними і вищевказані гроші не мають жодного відношення до обставин вчинення кримінального правопорушення.

В матеріалах справи міститься розписка ОСОБА_10 про те, що 05 липня 2023 року в приміщенні адміністративного будинку Котиківського Старостинського округу передала на збереження 1 50 тисяч гривень ОСОБА_6 (дружина ОСОБА_8 ), яка при свідках пообіцяла за ці кошти протягом одного року відновити пам`ятник батькам.

Крім цього, в матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_6 від 22 серпня 2023 року про те, що вона отримала від ОСОБА_11 гроші в сумі 110 (сто десять) тисяч доларів США та 10 000 Євро з метою купівлі квартири і зобов`язується повернути дані кошти протягом 5 (п`яти років).

На підставі наведеного, слідчий суддя вважає обґрунтованим і доведеним факт того, що гр. ОСОБА_6 законно отримало кошти в межах цивільно- правових угод і вищевказані гроші не мають процесуального відношення до обставин вчинення кримінального правопорушення №0000030.

Окрім того, ОСОБА_6 не є підозрюваною у цьому кримінальному провадженні, будь-яких інших дій в рамках досудового розслідування з нею не проводилось.

Тобто, під час розгляду клопотання про скасування арешту встановлено, що ОСОБА_6 не має жодного відношення до обставин кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя зазначає, що орган досудового розслідування мав можливість та був зобов`язаний оглянути вказані грошові кошти, провести необхідні слідчі дії та встановити достовірно чи дійсно на них збереглися сліди або інші відомості, які можуть бути використанні як доказ у кримінальному провадженні, та, відповідно, за наявності, вилучити такі сліди або інші відомості.

Однак, стороною обвинувачення не надано суду доказів, що вони мають доказове значення у кримінальному провадженні.

В судовому засідання процесуальний прокурор ствердив, що досудове слідство не встановило , що вилучені у ОСОБА_6 грошові кошти є предметом доказування у кримінальному провадженні, дані кошти не було ідентифіковано й немає доказів того, що такі отримані внаслідок вчинення протиправних дій. Прокурор також підтвердив, що під час проведення обшуку за місцем проживання заявниці ОСОБА_6 , на якому особисто був присутній, остання заявила,що гроші належать її батькам і передані їй на зберігання

Отже, слідчим суддею встановлено та не заперечується прокурором, що грошові кошти, а також сліди або інші відомості, що містилися в них, на даний час вже не використовуються в якості об`єктів дослідження у кримінальному провадженні; відносно вилучених грошових коштів досудовим розслідуванням жодних дій не проводиться.

Таким чином, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси ОСОБА_6 , оскільки прокурором не доведено необхідність подальшого утримання зазначених у клопотанні грошових коштів під арештом, а також не зазначено, які додаткові відомості вони можуть містити на собі.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону. А отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор, відповідно до п. 2, 3 ч.3 ст.132 КПК України не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у право власності, про який ідеться в клопотанні, або може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається з клопотанням.

Зважаючи на доводи, викладені у клопотанні, керуючись принципами диспозитивності та змагальності сторін, слідчий суддя приходить до висновку, що в застосуванні такого засобу забезпечення кримінального провадження як арешт майна на грошові кошти та мобільні телефони потреба відпала. Суд вважає, що на даний час потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у право власності та подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження суперечить вимогам ч.3 ст.132 КПК України.

Таким чином, приходжу до висновку про скасування арешту на грошові кошти, оскільки це не перешкоджатиме розгляду кримінального провадження по суті та виконанню судового рішення в майбутньому.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 13.11.2023 року, на грошові кошти в сумі 137 тисяч 800 гривень; грошові кошти в сумі 108 тисяч 650 доларів США; грошові кошти в сумі 10 тисяч євро, які були вилучені в ході проведення обшуку в будинку, де проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1