справа № 361/4345/24
провадження № 1-кп/361/938/24
ВИРОК

Іменем України

09 травня 2024 року місто Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 26.01.2024 року за обвинуваченням: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із вищою освітою, офіційно не працевлаштований, одружений, маючий на утриманні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не депутат, не інвалід, раніше не судимий. -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

04 січня 2024 року близько 13 год. 30 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_2 перебуваючи біля дитячого майданчику за адресою: АДРЕСА_3 , помітив конфлікт між його сином ОСОБА_3 та малолітнім потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після чого, в останнього на ґрунті неприязних відносин виник умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень малолітньому потерпілому ОСОБА_4 .

В подальшому, 04 січня 2024 року близько 13 год. 35 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, реалізуючи свій умисел спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправних характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно- небезпечних наслідків, ОСОБА_2 діючи умисно, підбіг до малолітнього потерпілого ОСОБА_4 та збив останнього своїм тілом з ніг, в наслідок чого ОСОБА_4 впав на сніг.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу спрямованого на заподіяння тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_4 , ОСОБА_2 перебуваючи в лежачому положенні, не даючи змоги потерпілому піднятися, завдав один удар кулаком правої руки в область лівої щоки малолітнього потерпілого ОСОБА_4 . Після чого піднявшись на ноги наніс ще один удар правою долонею в ліву виличну область малолітнього потерпілого ОСОБА_4 .

В результаті умисних протиправних дій малолітній потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: підшкірної гематоми та ділянка крововиливів в лівій виличній області, синець в області правого колінного суглоб, забій правої сідниці та колінних суглобів, як кожне окремо, так і у своїй сукупності відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

До обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додані:

1) письмова заява ОСОБА_2 складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні;

2) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_2 своєї винуватості.

Відповідно до заяви обвинуваченого ОСОБА_2 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто у заподіянні легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_2 , згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, а саме в тому, що 04 січня 2024 року близько 13 год. 30 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, він перебуваючи біля дитячого майданчику за адресою: АДРЕСА_3 , помітив конфлікт між його сином ОСОБА_3 та малолітнім потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після чого, в останнього на ґрунті неприязних відносин виник умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень малолітньому потерпілому ОСОБА_4 .

В подальшому, 04 січня 2024 року близько 13 год. 35 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, реалізуючи свій умисел спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправних характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно- небезпечних наслідків, він діючи умисно, підбіг до малолітнього потерпілого ОСОБА_4 та збив останнього своїм тілом з ніг, в наслідок чого ОСОБА_4 впав на сніг.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу спрямованого на заподіяння тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_4 , він, перебуваючи в лежачому положенні, не даючи змоги потерпілому піднятися, завдав один удар кулаком правої руки в область лівої щоки малолітнього потерпілого ОСОБА_4 . Після чого піднявшись на ноги наніс ще один удар правою долонею в ліву виличну область малолітнього потерпілого ОСОБА_4 .

В результаті умисних протиправних дій малолітній потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: підшкірної гематоми та ділянка крововиливів в лівій виличній області, синець в області правого колінного суглоб, забій правої сідниці та колінних суглобів, як кожне окремо, так і у своїй сукупності відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_2 згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та правовою кваліфікацією кримінального правопорушення.

ОСОБА_2 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, також згодний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Представник потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_6 згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, також згодний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні

На підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, поданого відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 , вчинив кримінальний проступок передбачений ч.1 ст.125 КК України, - заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст. 65, 66, 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до статті 1 КК України кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , відноситься до кримінальних проступків.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття. активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_2 , відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення відносно малолітньої особи.

Щодо особи обвинуваченого, суд враховує зокрема те, що ОСОБА_2 , вчинив кримінальний проступок, раніше несудимий, має постійне місце проживання, не працює, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Санкцією ч.1 ст. 125 КК України передбачено декілька видів альтернативних покарань.

Відповідно до положень Кримінального кодексу України усі види покарань класифікуються на менш і більш суворі, такий розподіл має універсальний характер і застосовується як при побудові санкцій статей Особливої частини КК, так і в практиці призначення покарань. В усіх без винятку альтернативних санкціях статей Особливої частини КК, передбачені в них види покарань перелічені в послідовності від менш суворого до більш суворого.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Враховуючи, що ОСОБА_2 , вчинив кримінальний проступок, його особу, ступінь вини, обставини, що пом`якшують покарання, щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини, що обтяжують покарання - вчинення кримінального правопорушення відносно малолітньої особи, позитивну поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального проступку (не порушував покладені на нього процесуальні обов`язки щодо явки до органу досудового розслідування), суд вважає необхідним призначити ОСОБА_2 , покарання в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Кримінальним правопорушенням збитків не завдано.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7, 302, 381-382, 374, 392-395, 532 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речові докази: DVR- диск із відеозаписом, події яка сталася, 04 січня 2024 року, за адресою: Київська обл., Броварський р-н, в/м Семиполки, вул. Гвардійська, біля дитячого майданчику, огорнутий в саморобний конверт, білого кольору, DVR- диски із відеозаписами слідчих експериментів, які проводилися за адресою: Київська область, Броварський район, в/м Семиполки, вул. Гвардійська, біля дитячого майданчику, огорнутий в саморобний конверт, білого кольору, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 382 КПК України вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Суддя: ОСОБА_1