Справа № 627/183/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2024с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000079 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козіївка Краснокутського району Харківської області, українця, громадянина України, РНОКПП : НОМЕР_1 , маючого середню освіту, студента ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

04.02.2024 близько 18:00 ОСОБА_4 проходив повз будинку АДРЕСА_2 та в цей час поруч з вказаним будинком побачив припаркований легковий автомобіль «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_8 .

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з вищевказаного автомобіля. З цією метою останній підійшов до багажного відділення автомобіля ОСОБА_8 та натиснув на кнопку замикаючого пристрою, тим самим відчинивши його. В середині багажного відділення ОСОБА_4 помітив бензопилу марки «ZENIT PROFI» моделі «БПЛ-2752 А2 профи», синього кольору, яка належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, умисно, таємно, із корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, протиправно в умовах воєнного стану, веденого в дію Указом Президента України « Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 зі змінами, та продовжений останнього разу на момент вчинення злочину 6 листопада 2023 року №734/23, ОСОБА_4 , скориставшись зручними обставинами, а саме тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з багажнику автомобіля викрав бензопилу марки «ZENIT PROFI» моделі «БПЛ-2752 А2 профи», після чого покинув місце вчинення злочину з викраденим майном, обернувши викрадене на свою користь і розпорядився ним за власним розсудом, внаслідок чого, завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду згідно висновку судової товарознавчої експертизи №1120 від 13.02.2024 р. на суму 1886 гривень 54 копійок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та в скоєному щиро розкаявся.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_8 не з`явився, але мається від нього заява про розгляд справи за його відсутності. Також в заяві вказав, що претензій до ОСОБА_4 не має, шкоду йому відшкодовано.

Враховуючи відсутність заперечень від учасників процесу, а також можливість з`ясувати всі обставини за наявними доказами, суд, на підставі ст.325 КПК України, визнав можливим провести розгляд без потерпілого.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме:

- таємне викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, поєднана із проникненням до сховища.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до тяжкого злочину та особу обвинуваченого, який є студентом ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується формально, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря нарколога КНП «Краснокутська центральна районна лікарня» не перебуває, раніше не судимий а також відсутність будь - яких претензій з боку потерпілого.

Також при призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує висновок досудової доповіді органу пробації, відповідно до якої, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, відшкодування шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Також відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди при призначенні покарання зобов`язані враховувати як ступінь тяжкості вчиненого злочину, так і дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Окрім цього, згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як ними самими, так і іншими особами.

Аналізуючи усі докази, обставини справи, ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, враховуючи ставлення обвинуваченого до скоєного, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та щиро каявся, позицію потерпілого, який претензій до обвинуваченого немає, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

По справі цивільний позов не заявлений.

Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинувачених на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №1120 від 13.02.2024 в розмірі 1514,56 грн. підлягають стягненню з законного представника неповнолітнього ОСОБА_4 матері ОСОБА_5 в користь Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса», оскільки неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 самостійного доходу не має.

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання за цим законом у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

В силу ст.ст. 75, 104 КК України ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання звільнити з випробувальним терміном 2 (два) роки.

На підставі статті 76 КК України ОСОБА_4 встановити наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 міру запобіжного заходу не обирати.

Стягнути з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 - матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №1120 від 13.02.2024 в розмірі 1514 грн. 56 коп.

Речові докази по справі, а саме:

-бензопилу марки «ZENIT PROFI», яка згідно зберігальної розписки знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_8 ;

- копію інструкції до бензопили марки «ZENIT PROFI» на одному аркуші, яка зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000079 після набрання вироком законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження.

Що стосується пляшки коричневого кольору об`ємом 2,4 л з речовиною, що за запахом нагадує бензин, яка згідно постанови слідчого відділення №1 СВ Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 від 07 лютого 2024 року про визнання речових доказів та передання її на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , то суд долю вказаних речей не вирішує, оскільки вони не відносяться до речових доказів щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення в межах пред`явленого обвинувачення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1