Єдиний унікальний номер 341/563/24
Номер провадження 1-кп/341/111/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2024 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , секретаря: ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Галич кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000021 з угодою про визнання винуватості, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старі Скоморохи Івано-Франківського району, Івано-Франківської області, із неповною середньою освітою 9 класів, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23.01.2024 о 08 годині 00 хвилин старший дільничний офіцер поліції сектору превенції відділення поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського РУП ГУНП в області майор поліції ОСОБА_5 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції сектору превенції відділення поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського РУП ГУНП в області старший сержант поліції ОСОБА_6 , відповідно до розстановки сил та засобів відділення поліції № 3(м. Галич) Івано-Франківського РУП ГУНП в області, у складі екіпажу з планшетним пристроєм «Булава-12», на службовому автомобілі марки «Шкода Рапід», реєстраційний № НОМЕР_1 , заступили в добовий наряд по охороні публічного порядку та упродовж доби перебували при виконанні своїх службових обов`язків.

24 січня 2024 року о 04 годині 16 хвилин на лінію «102» чергової частини відділення поліції № 3 ( АДРЕСА_2 ) надійшло повідомлення від жителя с. Старі Скоморохи Більшівцівської територіальної громади Івано-Франківського району ОСОБА_7 про те, що за місцем його проживання, по АДРЕСА_3 , його дядьком ОСОБА_4 вчинене домашнє насильство.

Цієї ж ночі, 24.01.2024, о 04 годині 19 хвилин вказане повідомлення було переадресоване на планшетний пристрій наряду поліції у складі старшого дільничного офіцера поліції ОСОБА_5 та поліцейського СРПП ОСОБА_6

Прийнявши повідомлення, зазначений наряд поліції на виконання вимог ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», якою регламентовано обов`язки поліції, та розділу ІІ Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні порушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357 (надалі Інструкція), на службовому автомобілі марки «Шкода Рапід», реєстраційний № НОМЕР_1 , о 05 годині 01 хвилині прибули до господарства ОСОБА_7 , що знаходиться у АДРЕСА_1 .

Надалі, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , будучи у форменому одязі працівників поліції, відповідно до ч. 1 статті 30 Закону України «Про Національну поліцію», згідно якої поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом, та зазначеної вище Інструкції, з метою припинення протиправної поведінки ОСОБА_4 , зайшли до будинку сім`ї Клюси та представились присутнім там особам.

Побачивши працівників поліції, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та усвідомлюючи неминучу відповідальність за свою протиправну поведінку, втік до іншої кімнати і, зачинивши за собою двері, з метою спричинення тілесних ушкоджень працівникам поліції взяв у руки металеву кочергу. На вимогу працівників поліції вийти до них для надання пояснень щодо обставин вчинення домашнього насильства ОСОБА_4 відмовився, виражаючись при цьому нецензурною лайкою.

Надалі, ОСОБА_4 через інші двері кімнати зайшов з піднятою над головою металевою кочергою до кімнати, у якій знаходились працівники поліції та члени його родини і з обуренням почав з`ясовувати хто викликав працівників правоохоронного органу.

Присутній у кімнаті племінник ОСОБА_4 ОСОБА_7 зізнався, що це він викликав працівників поліції, після чого ОСОБА_4 , тримаючи над головою металеву кочергу, направився до останнього.

Сприйнявши дії ОСОБА_4 , як загрозу для життя та здоров`я ОСОБА_7 , дільничний офіцер поліції ОСОБА_5 наблизився до ОСОБА_4 , щоб перешкодити йому вчинити насильницькі дій щодо свого племінника, та при цьому висловив ОСОБА_4 законну вимогу негайно припинити вчинення погроз застосування насильства щодо свого племінника. Однак ОСОБА_4 , будучи агресивно налаштованим, в тому числі щодо працівників поліції, які раніше неодноразово притягували його до адміністративної відповідальності, різко розвернувся до старшого дільничного офіцера поліції ОСОБА_5 та, усвідомлюючи свої протиправні дії, намагався вдарити останнього металевою кочергою.

У свою чергу старший дільничний офіцер поліції ОСОБА_5 , діючи на випередження, відповідно до вимог ч. 1 статті 44 Закону України «Про Національну поліцію», згідно якої поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом, ухопився руками за металеву кочергу і з метою припинення подальшого розвитку конфлікту наказав ОСОБА_4 відпустити її. Однак ОСОБА_4 відмовився добровільно віддати працівнику зазначений предмет, після чого старший дільничний офіцер поліції ОСОБА_5 із застосуванням фізичної сили, діючи з метою запобігання подальшим негативним наслідкам щодо себе та осіб, які знаходились у кімнаті, намагався відібрати у ОСОБА_4 металеву кочергу.

Вказані дії ще більше розлютили ОСОБА_4 , який будучи агресивно налаштованим щодо працівників поліції, у категоричній формі відмовився виконати вимогу працівника правоохоронного органу і, продовжуючи свої дії, усвідомлюючи їх суспільно небезпечний характер, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, розуміючи, що працівники поліції виконують покладені на них службові обов`язки, вчинив фізичний опір, який виразився в активній протидії старшому дільничному офіцеру поліції ОСОБА_5 , зокрема у застосуванні до останнього фізичної сили і тим самим перешкодив виконанню працівником поліції своїх функцій та реалізації повноважень, намагаючись силою вирвати з рук дільничного офіцера поліції металеву кочергу.

В цей момент для надання допомоги ОСОБА_5 у припиненні незаконних дій ОСОБА_4 та з метою подолання активної фізичної протидії ОСОБА_4 , приєдналась поліцейська ОСОБА_6 , яка вона висловила останньому законну вимогу припинити вчинення опору працівнику полії і намагалась перешкодити останньому застосувати кочергу.

У ході активної протидії працівникам поліції у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення працівникам поліції тілесних ушкоджень.

Для приведення свого злочинного наміру до виконання, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді шкоди для здоров`я працівника правоохоронного органу та бажаючи їх настання, маючи умисел на спричинення старшому дільничному офіцеру поліції ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, проявляючи вседозволеність та зневажливе ставлення до діяльності правоохоронних органів, умисно наніс останньому, у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, металевою кочергою удари у ділянки правого плеча та лівого стегна, у результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синців у ділянках правого плечового суглобу та лівого стегна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після цього, спільними зусиллями старший дільничний офіцер поліції ОСОБА_5 та поліцейська ОСОБА_6 тимчасово подолали активну фізичну протидію ОСОБА_4 , відібравши у останнього металеву кочергу.

Однак, будучи агресивно налаштованим щодо працівників поліції, ОСОБА_4 вирішив спричинити тілесні ушкодження поліцейській ОСОБА_6 .

Для приведення свого злочинного наміру до виконання, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді шкоди для здоров`я працівника правоохоронного органу та бажаючи їх настання, маючи умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень, проявляючи вседозволеність та зневажливе ставлення до діяльності правоохоронних органів, умисно наніс поліцейській ОСОБА_6 , у зв`язку з виконанням останньою службових обов`язків, удар кулаком правої руки у голову, у результаті чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень як таких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 342 КК України, як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків; та за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

23 квітня 2024 року між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди підозрюваний ОСОБА_4 та потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести ОСОБА_4 в межах санкцій ст. ст. 342 ч. 2 та 345 ч. 2 КК України: за ч. 2 ст. 342 КК України у виді 1 року обмеження волі; за ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбуття покарання з випробуванням, строк випробування та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, передбачені ст. 76 КК України, визначаються судом.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти укладеної угоди та погодився з мірою покарання, що передбачена в угоді, пояснення та думку потерпілих, які просили затвердити угоду, на викладених у ній умовах, зазначивши що цивільний позов ними не заявлявся, обвинуваченого ОСОБА_4 , який беззастережно визнав свою вину, активно сприяв розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин вчинення кримінального правопорушення, надав згоду на призначення узгодженого покарання та заявив, що цілком розуміє наслідки угоди і вважає, що вона підлягає затвердженню, суд, розглядаючи питання про затвердження угоди, виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що мали місце діяння у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , вина його доведена і його дії правильно кваліфіковані: за ч. 2 ст. 342 КК України, як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків; та за ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, які згідно зі ст. 12 КК України віднесено до категорії нетяжких злочинів.

ОСОБА_4 , раніше не судимий, на ОСОБА_8 обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.

Свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень (злочинів) ОСОБА_4 визнав у повному обсязі, щиросердно розкаявся та активно сприяв розкриттю злочинів, що судом визнається як обставини, які пом`якшують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що їму зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст. ст. 469, 471 КПК України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, міра покарання, узгоджена підозрюваним та потерпілими, визначена в межах санкцій ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України, з урахуванням вимог ст. 70 КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, а тому підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність затвердження угоди між підозрюваним та потерпілими і вважає, що виправленню та перевихованню ОСОБА_4 може сприяти узгоджене покарання: за ч. 2 ст. 342 КК України у виді 1 року обмеження волі; за ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням на 1 рік із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, та є недоцільним призначення більш суворого покарання.

Цивільний позов потерпілими не заявлено. Підстави для обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу, який під час досудового розслідування не обирався, відсутні.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України

Керуючись ст. ст. 373, 374, 375 КПК України суд,

З А С У Д И В:

Угоду про примирення від 23 квітня 2024 року, укладену між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 342 КК України 1 (один) рік обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 345 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у види 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: протокол № 450 до клінічного обслуговування хворого у відділенні ЕМД; завірену копію до госпітального клінічного протоколу № 163 КНП «МКЛ № 1 ІФМР» вул. Матейки, 34, відділення невідкладної медичної допомоги; до госпітальний клінічний протокол № 624 КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради»; оптичний диск CD-R із записом рентгену повернути ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Речові докази: медичну карту амбулаторного хворого ДУ «ТМО МВС України по Івано-Франківській області» повернуту ДУ «ТМО МВС України по Івано-Франківській області» - залишити в зазначеній установі.

Речові докази: DVD-R диск із відеозаписом за 24.01.2024 року із нагрудної камери поліцейського СРПП відділення поліції № 3 (м. Галич) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області залишити в матеріалах справи що зберігаються у прокурора.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_9

-