Справа № 442/9375/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1192/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000782 від 25 серпня 2021 року про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

з участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представників потерпілих ОСОБА_9 ,

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 жовтня 2023 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України та призначено йому покарання у виді 12 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 10 років.

Відбуття покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з часу його затримання, а саме з 24.09.2021.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, залишено до вступу вироку в законну силу.

Згідно вироку, ОСОБА_6 24.08.2021, приблизно о 23:00 год., не маючи права на керування транспортними засобами, керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN СС», реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, перевозив пасажирів ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та неповнолітню ОСОБА_19 , рухаючись в напрямку до м. Борислав Львівської області автодорогою Мостиська-Самбір-Борислав-Дрогобич, на 67 км + 400 м, що у с. Попелі по вул. Івана Франка, Дрогобицького району Львівської області, поблизу будинку №53, порушив вимоги Р1 п. п. 1.2, 1.5, 1.10 (в частині визначення термін «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка»); Р 2 п. 2.3 (б,д); 2.9 п. а), Р12 п.п. 12.1, 12.2, 12.4 та вимоги дорожньої горизонтальної розмітки 1.1 додатку 2 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, які виразились в тому, що він перебуваючи в стані алкогольного та наркотичного сп`янінь проявив неуважність до дорожньої обстановки та дорожніх умов, рухаючись в межах населеного пункту та в умовах обмеженої видимості з перевищенням допустимої швидкості руху, а саме з швидкістю не менше 128 км/год., не врахував стан дорожнього покриття, внаслідок чого, при проїзді повороту дороги праворуч відносно напрямку його руху, не справився з керуванням транспортного засобу та допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де відбулось зіткнення з автомобілем марки «VOLKSWAGEN GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_20 , який перевозив в салоні автомобіля пасажирів ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , неповнолітніх ОСОБА_24 та ОСОБА_25 та рухався в напрямку м. Самбір Львівської області в межах своєї смуги руху.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_6 Правил дорожнього руху ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , та неповнолітня ОСОБА_24 загинули на місці події.

Також, інші потерпілі отримали тілесні ушкодження, а саме:

- ОСОБА_23 відкриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку із забійною раною в лівій скроневій ділянці, синцем навколо неї із переходом на ділянку лівої очниці, закриту травму органів грудної клітки з ушкодженням правої легені, правобічним гемопневмотораксом, закриту травму черевної порожнини у вигляді травматичного розриву селезінки із внутрішньочеревним крововиливом, синець в ділянці лівого ліктьового суглобу, які відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеня за ознакою небезпеки для життя;

- ОСОБА_14 закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, закриту травму органів черевної порожнини у вигляді травматичного розриву селезінки, забою лівої нирки, закритий черезвертлюговий перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням відломків, закритий перелом крижової кістки зліва, поверхневу забійну рану в тім`яно- потиличній ділянці зліва, синець з поверхневим осадненням в ділянці лівої вушної мушлі, синці на нижній повіці лівого ока, в ділянках лівого стегна, правої гомілки, садна на чолі справа, в ділянці лівої вилиці, на підборідді, які відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеня за ознакою небезпеки для життя;

- ОСОБА_17 закриту травму органів черевної порожнини у вигляді травматичного розриву тонкої кишки, ушкодження брижі та стінки сигмоподібної кишки із розвитком розлитого перитоніту, закриті компресійні неускладнені переломи другого та третього поперекових хребців, синці в ділянках гребенів клубових кісток з обох сторін, синець та садно в ділянці лівої гомілки, які відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеня за ознакою небезпеки для життя;

- ОСОБА_16 відкриту черепно-мозкову травму у вигляді забою головного мозку середнього ступеню важкості, забійні рани в лівій лобно-тім`яній ділянці, на чолі зліва, закритий перелом кісток носа, двобічний закритий перелом нижньої щелепи, закритий перелом латерального виростка лівої великогомілкової кістки зі зміщенням відломків, закритий перелом латерального краю проксимального кінця основної фаланги першого пальця лівої китиці зі зміщенням, забій лівої нирки, забійну рану на підборідді, синці в ділянках обох очниць, першої п`ясної кістки лівої китиці, лівої гомілки, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що викликали тривалий, понад 21 добу, розлад здоров`я;

- неповнолітня ОСОБА_25 відкриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, закритий перелом нижньої щелепи в ділянці кута, закритий перелом дужок другого шийного хребця, закриту травму органів грудної клітки із забоєм легень, закриту травму органів черевної порожнини у вигляді травматичного розриву селезінки, закритий уламковий перелом лівої стегнової кістки в нижній третині, відкритий перелом обох кісток правої гомілки в нижній третині, травматичні злами коронкової частини першого, другого та четвертого зубів на верхній щелепі справа, синець в ділянці правої очниці, множинні забійні рани на чолі зліва, на підборідді справа, на нижній губі справа, в ділянках обох китиць, лівого променево-зап`ясного суглобу, які відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеня за ознакою небезпеки для життя;

- неповнолітня ОСОБА_19 відкриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, закриті переломи кісток тазу у вигляді зламу обох лонних кісток, розриву лівого крижово-клубового з`єднання, закритий крайовий перелом п`ятої п`ясної кістки лівої китиці, закритий перелом кубовидної кістки лівої стопи, закриту травму черевної порожнини у вигляді крововиливу в товщу печінки, забій нирок, забійні рани потиличної ділянки, передньо-лівої поверхні шиї, садна на чолі справа, в ділянках обох очниць, на підборідді зліва, в ділянці лівого надпліччя з переходом на ділянку плечового суглобу, обох китиць, лівої очниці, синець з поверхневим осадненням в ділянці лівого стегна, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_6 порушив правила безпеки дорожнього руху при керуванні транспортним засобом у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, що спричинило смерть ОСОБА_20 , ОСОБА_22 та неповнолітньої ОСОБА_24 , а також тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_23 , неповнолітній ОСОБА_25 та середньої тяжкості тілесні ушкодження ОСОБА_16 і неповнолітній ОСОБА_19 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 286-1 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.4 ст. 286-1 КК України скасувати повністю та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що сторона захисту вважає вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_6 незаконним, необгрунтованим та не вмотивованим, тобто таким що не відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Захисник стверджує, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_6 кримінальне правопорушення за ч.4 ст. 286-1 КК України з врахуванням положень ч. 6 ст. 112 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів оскільки за вказані діяння законом передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк понад 10 років. Відтак, з врахуванням зазначених вище положень кримінального та кримінального процесуального закону після надходження кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.4 ст. 286-1 КК України до суду, суд зобов`язаний був розглянути та вирішити питання щодо визначення складу суду для розгляду справи по суті, тобто здійснювати судовий розгляд одноособово суддею чи колегіально в складі трьох суддів відповідно до позиції з цього приводу обвинуваченого.

Поряд з тим матеріали кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не містять жодних відомостей (документів), які вказували б на те, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону судом роз`яснювались обвинуваченому.

Зазначені обставини вказують на недотримання судом першої інстанції вимог ч.2 ст. 31 КК України, що у відповідності до положень п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та має наслідком безумовність скасування такого судового рішення з причини, що воно постановлено незаконним складом суду.

Апелянт звертає увагу, що під час здійснення судового розгляду кримінального провадження шодо ОСОБА_6 , та зокрема під час постановлення вироку у справі, судом першої інстанції допущено порушення вимог ч.1 ст. 367 КПК України. Так, ч.1 ст. 367 КГІК України законодавець визначає, що під час ухвалення вироку ніхто не має права перебувати в нарадчій кімнаті, крім складу суду, який здійснює судовий розгляд. Поряд з тим, міськрайоним судом зазначені вимоги закону при постановленні у справі вироку не дотримані. Зокрема, згідно журналу судового засідання від 24 жовтння 2023 року цього дня у справі відбулись судові дебати, судом було надано обвинуваченому право виступу з останнім словом та о 16 годині 27 хвилин головуючий у справі повідомив сторони і учасників справи, що суд виходить до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення (вироку). При цьому судом було інформовано, що орієнтовний час проголошення судового рішення 26 жовтня 2023 року біля 13 години. З журналу судового засідання від 26 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 вбачається, що цього дня судове засідання розпочато о 13 годині 32 хвилин, після виходу з нарадчої кімнати головуючий у справі у відповідності до положень ч. 15 ст. 615 КПК України проголосив резолютивну частину вироку та о 13 годині 39 хвилин судове засідання було завершено.

Відтак, в період часу з 16 години 27 хвилин 24 жовтня 2023 року до 13 години 32 хвилин 26 жовтня 2023 року суд, який здійснював розгляд кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 знаходився в нарадчій кімнаті, а тому з врахуванням вимог ст. 367 КПК України не вправі був здійснювати будь-яких інших дій, у т.ч, приймати будь-які процесуальні рішення в інших категоріях судових справ. Проте, суддею Дрогобицького міськрайонного суду ОСОБА_1 , яким здійснювався судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 в період часу перебування судді в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню, розглянуто з постановленням відповідних судових рішень з цивільних справи, а саме:

Справа № 442/6308/23 за позовом ОСОБА_26 про стягнення заборгованості, призначена до розгляду на 10.00 год. 26 жовтня 2023 р. (Ухвала суду від 26.10.2023 року, № рішення в ЄДРСР - 114438701) ;

Справа № 442/6311/23 за позовом ОСОБА_27 про стягнення заборгованості, призначена до розгляду на 10.30 год, 26 жовтня 2023 р. (Ухвала суду від 26.10.2023 року, № рішення в ЄДРСР - 114438700);

Справа № 442/8038/17 за позовом ОСОБА_28 про встановлення юридичних фактів та визнання права власності на спадкове майно (Ухвала суду від 26.10.2023 року, № рішення в ЄДРСР - 114438702).

Цим самим, на думку сторони захисту, під час ухвалення Дрогобицьким міськрайоцним судом у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 судового рішення (вироку), судом порушено таємницю нарадчої кімнати, що відповідно до положень ст.ст. 409, 412 КПК України с істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Апелянт вказує, що суд в основу своїх висновків про перебування ОСОБА_6 в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння поклав: висновок № 240 від 25.08.2021 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений лікарем ОСОБА_29 25.08.2021 року о 02 годині 28 хвилин, згідно якого зазначено про перебування ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння - 0,34 проміле; висновок № 241 від 25.08.2021 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений лікарем ОСОБА_29 25.08.2021 року о 05 годині 25 хвилин, згідно якого зазначено про перебування ОСОБА_6 у стані наркотичного сп`яніння (позитивний тест на маріхуану); висновок судової токсикологічної експертизи № 3428/2021-т від 14.09.2021 року.

Та стверджує, що вищезазначені докази, що покладені судом в основу висновків на обгрутування факту перебування обвинуваченого в стані сп`яніння є суперечливими за своїм змістом, не відповідають іншим фактичним обставинам, встановленим у справі, а висновок судової токсикологічної експертизи № 3428/2021-т від 14.09.2021 року є недопустимим доказом у справі.

Звертає увагу, що сторона захисту в ході судового розгляду кримінального провадження акцентувала на цьому увагу суду, у тому числі шляхом подання до суду відповідних письмових клопотань з детальним обгрунтуванням наведених доводів про недопустимість таких доказів. Проте, доводи сторони захисту, на думку апелянта, в рішенні суду першої інстанції у скарзі залишились поза увагою, а по окремих клопотаннях суд у своєму вироку взагалі не надав жодної правової оцінки.

Щодо висновку № 240 від 25.08.2021 року, захисник вказує, що відповідно до витягу з медичної карти № 05158 стаціонарного хворого ОСОБА_6 (епікриз), який міститься у вищевказаній медичній карті, зазначено, що 25.08.2021 року о 00 год. 42 хв. ОСОБА_6 обстежений терапевтом апаратом (алкотестером) Алкофор та відмічено результат 0,16 проміле. У відповідності до вимог чинного законодавства України зазначений показник вмісту алкоголю в крові (0,16 проміле) не являється станом алкогольного сп`яніння. Та звертає увагу суду, що результати медичного огляду проведеного о 00 год. 42 хв., передували в часовому просторі результатам медичного огляду, проведеного о 02 год. 28 хв. (висновок № 240). Обидва огляди були проведені однією і тією уповноваженою особою - лікарем терапевтом Дрогобицької міської лікарні ОСОБА_29 , яка підтвердила, що 25 серпня 2021 року нею особисто медичний огляд ОСОБА_6 на предмет можливого перебування особи в стані алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Алкофор», проводився фактично двічі.

Проте, захисник вважає, що судом першої інстанції зазначені обставини залишені повністю поза увагою, з цього приводу судом у вироку від 26 жовтні 2023 року не надано жодної оцінки.

З приводу висновку №241 від 25.08.2021 (на предмет наркотичного сп`яніння), захисник стверджує, що перевірка особи на стан можливого наркотичного сп`яніння здійснювалась лікарем ОСОБА_29 методом дослідження сечі за допомогою швидкого тесту «SNIPER-10».

Вказує, що як встановлено в подальшому в ході судового розгляду кримінального провадження, результати дослідження сечі за допомогою швидкого тесту «SNIPER -10», проведеного лікарем терапевтом ОСОБА_29 не знайшли свого об`єктивного підтвердження при проведенні судової токсикологічної експертизи (висновок експерта № 3429/2021-т від 14.09.2021 р.).

Тому, на думку захисника, в матеріалах кримінального провадження відсутні належні та допустимі докази, які б поза розумним сумнівом підтверджували перебування ОСОБА_6 на час настання дорожньо-транспортної пригоди в стані наркотичного спяніння. Висновок № 241 від 25.08.2021 року, який складений на підставі швидкого експрес-тесту «SNIPER -10» сам по собі не може слугувати беззаперечним доказом перебування особи в стані наркотичного сп`яніння, оскільки він потребує подальшого підтвердження шляхом проведення експертного дослідження біологічного матеріалу, а таке дослідження не підтвердило перебування ОСОБА_6 в стані наркотичного сп`яніння.

Щодо висновку судово-токсикологічної експертизи крові №3428/2021-m від 13.09.2021, апелянт вказує, що стороною захисту подавалось письмове клопотання про визнання такого доказу недопустимим з огляду на те, що з матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_6 вбачається, що біологічні зразки крові для призначення і проведення вищевказаної експертизи у визначеному кримінальним процесуальним законом порядку органом досудового розслідування не відбирались. Постанова прокурора про відібрання у ОСОБА_6 біологічних зразків крові для проведення токсикологічної експертизи взагалі не виносилась та відповідно слідчим протоколу про відібрання у ОСОБА_6 біологічних зразків крові для проведення судової токсикологічної експертизи не складалось.

Звертає увагу, що жодних процесуальних документів в цьому відношенні матеріали кримінального провадження не містять, стороною обвинувачення (слідчим, прокурором) доказів цього до суду не надано.

Захисник вважає, що судом першої інстанції з приводу доводів вищевказаного клопотання сторони захисту про визнання висновку судової токсикологічної експертизи № 3428/2021-т від 14.09.2021 року недопустимим доказом у справі у вироку не надано жодної правової оцінки, вказане клопотання залишено поза увагою суду.

Крім того апелянт зазначає, що в ході судового розгляду кримінального провадження стороною захисту в судовому засіданні подано письмове клопотання з долученням до матеріалів справи ряду письмових документів, що мають безпосереднє відношення до характеризуючих даних особи обвинуваченого та які, на думку захисту, повинні були враховуватись при обранні судом міри покарання. Зокрема, серед зазначених документів є ті, в| яких містяться відомості щодо стану здоров`я обвинуваченого. Проте, зазначені вище обставини судом при обранні міри покарання взагалі не враховані, залишені поза увагою суду.

В ході апеляційного розгляду справи захисник просить повторно дослідити наступні докази:

1) висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 240 від 25.08.2021 року (том 2 а.с.148);

2) висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 241 від 25.08.2021 року (том 2 а.с. 149);

3) висновок експерта № 3428/2021-т від 14 вересня 2021 року судової токсикологічної експертизи (дослідження крові на етанол) (том 2 а.с. 226-231)

4) висновок експерта № 3429/2021-т від 14 вересня 2021 року судової токсикологічної експертизи (дослідження сечі на наркотичні речовини) (том 2 а.с. 232-235);

5) письмові документи як докази, долучені до справи стороною захисту згіднописьмового клопотання від 23.05.2023 р. - оригінал листа КІШ «Дрогобицька міська лікарня № 1» від 08.05.2023 року № 684 з завіреними додатками на 5 арк. (медична карта, супровідний листок та талон до супровідного листка бригади ЕШМД, і епікриз) - том 3 а.с. 152-.160;

6) письмові документи як докази, долучені до справи стороною захисту - згідно письмового клопотання від 31.05.2023 р. - оригінал листа КНП «Дрогобицька міська лікарня № 1» від 18.05.2023 року № 749 з завіреними додатками на 2 арк. (результати лабораторного дослідження сечі ОСОБА_6 № 25 від 25.08.2021 року та № 16 від 26.08.2021 року)-том 3 а.с. 165-166.

На вказану апеляційну скаргу представник потерпілої ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_9 подав заперечення, в яких просить залишити апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 без задоволення, а вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 жовтня 2023 року без змін.

Вважає, що твердження сторони захисту про те, що судом не було розглянуто та вирішено питання щодо визначення складу суду для розгляду справи по суті, тобто здійснювати судовий розгляд одноособово суддею чи колегіально в складі трьох суддів, є необгрунтованим та безпідставним, оскільки в ході підготовчого судового засідання яке відбулось 23.12.2021 року, головуючим суддею було з`ясовано у обвинуваченого ОСОБА_6 , чи вручена йому пам`ятку про права та обов`язки обвинуваченого, на що обвинувачений відповів, що таку пам`ятку отримав. Також, обвинувачений ОСОБА_6 дав ствердну відповідь на запитання суду, чи зрозумілі йому його права. У зазначеній пам`ятці про права та обов`язки обвинуваченого, останньому серед іншого, роз`яснюється його право на колегіальний розгляд справи відповідно до положень ч.2 ст. 31 КПК України. Таким чином, на момент підготовчого судового засідання у даній справі обвинуваченому ОСОБА_6 було роз`яснено його право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально судом у складі трьох суддів. Окрім цього, ч. 2 ст. 31 КПК України передбачено, що кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого. Однак, в ході підготовчого судового засідання ні від обвинуваченого ОСОБА_6 , ні від його захисника - адвоката ОСОБА_30 відповідного клопотання не поступало, що підтверджується відео-аудіозаписом підготовчого судового засідання, де на запитання суду, чи є клопотання до суду у сторони захисту, як ОСОБА_6 так і його захисник відповіли, що клопотань на стадії підготовчого судового засідання вони не мають.

Вважає твердження апелянта про те, що судом було порушено таємницю нарадчої кімнати надуманим, безпідставним та необґрунтованим. Стверджує, що суддею Дрогобицького міськрайонного суду ОСОБА_1 26.10.2023 року було винесено три ухвали у цивільних справах, розгляд яких було визначено на вказану дату, однак сторона захисту не подала жодних доказів, про те що судом було винесено ухвали у цивільних справах до оголошення вироку по кримінальній справі, тобто до 13:39 год. 26.10.2023 року. Вказує, що припущення сторони захисту про порушення судом першої інстанції таємниці нарадчої кімнати спростовуються тим фактом, що після 13:39 год. 26.10.2023 року і до закінчення робочого дня в судді ОСОБА_1 було достатньо часу для розгляду цивільних справ та прийняття по них рішень.

Окрім цього, апеляційна скарга сторони захисту містить ряд посилань на докази, які були досліджені під час розгляду кримінальної справи в суді першої інстанції, і яким у вироку надано належну правову оцінку. Відповідно апеляційної скарги сторона захисту категорично не згідна із визнанням судом першої інстанції доказів обвинувачення належними, достатніми та допустимими для доведення в своїй сукупності винуватості ОСОБА_6 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Судом першої інстанції в ході судового розгляду та в нарадчій кімнаті було розглянуто клопотання сторони захисту про визнання доказів недопустимими, які за своїм змістом були тотожними із доводами викладеними в апеляційній скарзі. При цьому в оскаржуваному вироці містяться аргументовані доводи та підстави з яких судом першої інстанції було відмовлено стороні захисту у визнанні окремих доказів недопустимими. А тому повторна оцінка доказів досліджених судом першої інстанції в ході апеляційного розгляду на думку адвоката не є доцільною.

Крім того, стверджує, що обвинувачений ОСОБА_6 по суті своєї вини у скоєному ним даного злочину не визнав, вказавши, що на момент ДТП не перебував у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, у скоєному ним злочині не розкаявся, не примирився з потерпілими, та не відшкодував потерпілим завдану його діями моральну та матеріальну шкоду, шо у своїй сукупності вказує на відсутність будь-яких пом`якшуючих обставин в його діях до, та після скоєння злочину.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_6 які повністю підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_7 , представника потерпілих ОСОБА_9 , та потерпілих, які апеляційні вимоги заперечили. Перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апелянтів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Вимогами ч.1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На виконання вимог ст. 370 КПК України судом у вироку наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 286-1 КК України, при обставинах викладених у вироку, ґрунтується на зібраних у встановленому порядку та досліджених у судовому засіданні доказах.

Так, вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними та дослідженими по справі доказами, а саме:

- показаннями потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_23 ;

- показаннями потерпілого ОСОБА_17 ;

- показаннями свідка ОСОБА_18 ;

- показаннями свідків ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та ОСОБА_33 ;

- показаннями свідка ОСОБА_29 ;

- протоколом огляду місця ДТП від 25.08.2021 року та схеми до нього;

- висновком судової транспортно-трасологічної експертизи №СЕ-19/114-21/15488-ІТ від 25.11.2021 року;

- висновком судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/114- 21/16101-ФП від 27.10.2021 року;

- протоколом проведення слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_23 від 13.09.2021 року;

- висновком експерта №СЕ-19/114-21/20160-ІТ від 26.11.2021;

- висновком експерта №264 від 25.08.2021;

- висновком експерта №262 від 25.08.2021;

- висновком експерта №263 від 25.08.2021;

- висновком експерта №304 від 26.08.2021;

- висновком експерта №296 від 26.08.2021;

- висновком експерта №374 від 26.08.2021;

- висновком експерта №302 від 26.08.2021;

- висновком експерта №303 від 26.08.2021;

- висновком експерта №298 від 26.08.2021;

-висновком результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 240, складеному о 02 год. 28 хв. 25.08.2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння, (0,34 проміле);

- висновком результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №241, складеному о 05 год. 25 хв. 25.08.2021 року;

- висновком токсикологічної експертизи крові № 3428/2021-т, з якого вбачається, що у крові ОСОБА_6 виявлені етиловий, ізопропіловий спирти;

-показаннями експерта-токсиколога ОСОБА_34 .

Суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив усі обставини справи в їх сукупності й відповідно до ст. 94 КПК України дав оцінку наведеним доказам, визнавши їх належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

В своїй апеляційній скарзі адвокат ставить вимогу про скасування вироку та призначення справи до нового розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо: встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 КПК України; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Жодних обґрунтованих тверджень про наявність вищенаведених порушень при розгляді справи в суді першої інстанції стороною захисту не наведено. Тому, колегія суддів оцінює вказані вимоги як формальні, без жодного належного обґрунтування та підтвердження.

Колегія суддів вважає доводи апелянта про те, що суд зобов`язаний був розглянути та вирішити питання щодо визначення складу суду для розгляду справи по суті, тобто здійснювати судовий розгляд одноособово суддею чи колегіально в складі трьох суддів відповідно до позиції з цього приводу обвинуваченого, однак, на думку апелянта матеріали кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не містять жодних відомостей (документів), які вказували б на те, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону судом роз`яснювались обвинуваченому, безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 КПК України передбачено, що кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого. Однак, в ході підготовчого судового засідання ні від обвинуваченого ОСОБА_6 , ні від його захисника - адвоката ОСОБА_30 відповідного клопотання не поступало, що підтверджується аудіозаписом підготовчого судового засідання. Відповідно до розписки від 23.12.2021(т.1 а.с.167) ОСОБА_6 одержав пам`ятку про права та обов`язки, тому доводи про те, що йому не було роз`яснено його прав, колегія суддів вважає необґрунтованими, крім того, звертає увагу, що в судовому засіданні брали участь двоє професійних захисників ОСОБА_35 та ОСОБА_36 .

Доводи апеляційної скарги про порушення таємниці нарадчої кімнати суд апеляційної інстанції вважає також необґрунтованими, оскільки, з журналу судового засідання від 26 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 вбачається, що цього дня судове засідання розпочато о 13 годині 32 хвилин, після виходу з нарадчої кімнати головуючий у справі у відповідності до положень ч. 15 ст. 615 КПК України проголосив резолютивну частину вироку та о 13 годині 39 хвилин судове засідання було завершено. З цього часу до кінця робочого дня в судді було достатньо часу для розгляду цивільних справ, про які вказує адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі.

Доводи апелянта про те, що висновки про перебування ОСОБА_6 в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, покладені судом в основу висновків на обґрунтування факту перебування обвинуваченого в стані сп`яніння є суперечливими за своїм змістом, не відповідають іншим фактичним обставинам, а висновок судової токсикологічної експертизи №3428/2021-т від 14.09.2021 є недопустимим доказом у справі, повністю були предметом розгляду в суді першої інстанції та отримали належну оцінку.

Крім того, в суді була допитана експерт-токсиколог ОСОБА_37 , яка проводила судову токсикологічну експертизу №3428/2021-т від 14.09.2021, надала суду роз`яснення висновку, в якому зазначила, що крові наданої на експертизу в кількості 5мл. було достатньо, щоб провести дане дослідження. Виявлені у крові ОСОБА_6 етиловий, ізопропіловий спирти можуть свідчити про вживання неякісного алкоголю чи фальсифікованих спиртних напоїв. Також повідомила, що це є технічні спирти, які можуть використовуватися для виготовлення алкогольних напоїв і можуть попасти в організм людини лише шляхом вживання. Експерт-токсиколог вказав, що ізопропін підсилює дію етилу і мають наркотичну дію.

Крім того, була двічі допитана свідок ОСОБА_29 , яка перебувала на чергуванні у Дрогобицькій міській лікарні та проводила огляд на стан алкогольного і наркотичного сп`яніння.

Усі фактичні данні, отриманні внаслідок дослідження вищезазначених доказів судом першої інстанції є логічними та в повній мірі співвідносяться між собою. Щодо інших доказів, то судом були також допитані свідки ОСОБА_38 , ОСОБА_39 та ОСОБА_40 , які були на місці пригоди, безпосередньо відразу після зіткнення транспортних засобів, та в судовому засіданні зазначили що стан водія автомобіля «Volkswagen CC» схожий був на стан алкогольного сп`яніння, а на питання працівника ШМД ОСОБА_31 , чи вживали алкогольні напої, ОСОБА_6 відповів, що трохи випив.

Тому факт перебування ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння повністю підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, які суд першої інстанції дослідив та надав належну оцінку.

Апеляційним судом відмовлено захиснику ОСОБА_8 в задоволенні його клопотання про повторне дослідження доказів з огляду на наступне.

Судом першої інстанції надано повно і об`єктивну оцінку висновкам щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 240 від 25.08.2021 року та № 241 від 25.08.2021 року, а також висновкам експерта № 3428/2021-т від 14 вересня 2021 року та № 3429/2021-т від 14 вересня 2021 року, які просить повторно дослідити захисник. В своєму вироку суд описав фактичні данні, які були встановлені на основі оцінки вказаних доказів. Крім того, суд першої інстанції допитав двічі свідка ОСОБА_29 , яка складала висновки щодо результатів медичного огляду а також допитав експерта ОСОБА_41 , які надали детальні та логічні пояснення.

Щодо письмових документів, які також просить дослідити захисник, суд першої інстанції не взяв до уваги подані захисником обвинуваченого отримані відомості лабораторного дослідження сечі (№ 25 від 25.08.2021, № 16 від 26.08.2021). Та обґрунтовано вказав, що в наданих суду захисником дослідженнях сечі № 25 та № 16 не зрозуміло, який саме аналіз проводився з відповідним медичним оформленням, оскільки таке зовсім не відповідає затвердженій наказом МОЗ України від 04.01.2001 № 1 медичній документації формі №210/о (оформлення загального аналізу сечі).

Враховуючи вищенаведене, та факт того, що в оскаржуваному вироці міститься аргументована оцінка усіх доказів, які просить дослідити повторно захисник, колегія суддів дійшла до думки про недоцільність повторного дослідження вказаних обставин та необґрунтованість зазначеного клопотання захисника.

Відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Жодних обґрунтованих доводів про неповне дослідження обставин справи захисник не надав, тому апеляційним судом відмовлено в задоволенні клопотання про повторне дослідження доказів.

Щодо особи обвинуваченого, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що незважаючи на позитивні дані про особу обвинуваченого, суд враховує той факт, що кримінальне правопорушення вчинено у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, що свідчить про його підвищену небезпеку для суспільства, грубе порушення Правил дорожнього руху, що призвело до смерті трьох молодих людей та спричинило тяжкі тілесні ушкодження іншим учасникам дорожньо-транспортної пригоди, те, що ОСОБА_6 , не маючи посвідчення водія сів за кермо автомобіля, взявши на себе ризик за життя та здоров`я пасажирів, повинен був усвідомлювати, що автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки і водій несе за це відповідальність.

Таким чином доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, у зв`язку з чим такі до задоволення не підлягають.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає апеляційну скаргу необґрунтованою і доходить висновку, що судом вірно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_6 а призначене обвинуваченому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При перевірці справи колегія суддів не виявила допущених істотних порушень кримінально-процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які тягнули б за собою скасування вироку.

Вирок суду постановлений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення., а особою, яка утримується під вартою з моменту отримання копії ухвали в той же строк.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4