ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1045/24 Справа № 212/7345/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 (в режимі відео конференції з

приміщенням Жовтневого районного суду

м. Кривого Рогу),

захисника: ОСОБА_7 (в режимі відео конференції з

приміщенням Центрально-міського районного суду

м. Кривого Рогу),

обвинуваченого: ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції з

приміщенням УВП №3)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2024 року, в рамках кримінального провадження внесеного в ЄРДР за №0000686 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 29 березня 2024 року.

Із вказаним судовим рішенням не погодився обвинувачений та оскаржив в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі вказує, що матеріали провадження щодо нього є сфальсифіковані, до інкримінованого кримінального правопорушення він не причетний. Вказує, що у даному кримінальному провадженні порушуються його міжнародні права.

Заслухавши суддю доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали, що надійшли на запит апеляційного суду в порядку ст. 422-1 КПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, а саме: нападі з метою заволодіти чужим майном, поєднаним з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

За вказаним фактом, 18.03.2021 року внесені відомості в ЄРДР за №0000686.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції, відповідно до ст. 177 КПК України, повно та об`єктивно досліджені усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження цього запобіжного заходу, а також враховані інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі дані про особу обвинуваченого, які, в сукупності, давали суду достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 цього Кодексу, зокрема переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У клопотанні прокурора про продовження дії запобіжного заходу, належним чином обґрунтована наявність кожного ризику передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував характер скоєного кримінального правопорушення згідно пред`явленого обвинувачення, вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 , той факт, що обвинувачений, який раніше перебував під домашнім арештом, систематично порушував його умови, у зв`язку з чим 20 грудня 2021 року змінено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, крім того обвинувачений не працює, не має джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків. Також, судом враховано, що стосовно ОСОБА_8 розглядаються інші кримінальні провадження у судах м. Одеси та у м. Львів.

Суд, першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання та продовження строку тримання під вартою, той факт, що обставини, які були підставою для взяття ОСОБА_8 під варту на даний час не змінилися, обґрунтовано прийшов до висновків про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Колегією суддів, при перевірці законності та доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу надано оцінку в сукупності всім обставинам інкримінованого кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким, корисливим, скоєним за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, також надано оцінку особі обвинуваченого, який офіційного місця роботи не має, не одружений, раніше неодноразово судимий за аналогічні корисливі злочини та на даний час щодо нього розглядаються інші кримінальні провадження, що свідчить про те, що ОСОБА_8 має схильність до вчинення кримінальних правопорушень, на шлях виправлення не став та належних висновків для себе не зробив, таких обставин, як тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, ставлення ОСОБА_8 до скоєного злочину.

Колегією суддів враховано наявність ризиків, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи, що за інкримінований йому злочин передбачено покарання до 12 років з конфіскацією майна, крім того, може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки має схильність до вчинення протиправних діянь.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що у ОСОБА_8 відсутні будь-які стримуючі фактори для забезпечення належної, законної поведінки, у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, що беззаперечно свідчить про наявність ризиків переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що виправданість подальшого тримання під вартою ОСОБА_8 , підтверджується наявністю ризиків, які передбачені ч. 1 ст. 177 КК України та той факт, що жоден із вказаних ризиків за час проведення судового розгляду не зменшився, що свідчить про неможливість обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, оскільки він не забезпечить належної процесуальної поведінки останнього під час розгляду кримінального провадження.

Колегія суддів не вбачає на даний час, надмірної тривалості тримання обвинуваченого під вартою, оскільки приймає до уваги тяжкість пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення з сукупністю ризиками встановленими судом першої інстанції.

На даний час, таке обмеження права ОСОБА_8 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Доводи обвинуваченого щодо недоведеності його вини, не заслуговують на увагу, оскільки на даній стадії судового провадження, апеляційний суд оцінює законність ухвали про продовження строків тримання під вартою лише шляхом перевірки обставин, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою або для продовження строку тримання під вартою.

При цьому, при продовженні строку тримання особи під вартою під час судового розгляду, суд не може висловлюватись з приводу обґрунтованості підозри, позаяк особі вже висунуто обвинувачення і за наслідками дослідження наданих стороною обвинувачення доказів суд може висловитись з приводу доведеності обвинувачення лише у вироку.

Підстав для скасування оскаржуваної ухвали та відмови у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вбачає та вважає рішення суду законним та обґрунтованим.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 376, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 січня 2024 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді