Справа № 243/1472/24
Провадження №1-кп/243/536/2024

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу голови суду № 29 «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2022 року» кримінальне провадження № 0000027 від 11 січня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Магадан, російської федерації, громадянина України, з вищою освітою, не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, водія-електрика радіолокаційної станції взводу управління командира дивізіону зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20 квітня 2023 року № 110, старшого солдата ОСОБА_5 призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», призначено на посаду водія-електрика радіолокаційної станції взводу управління командира дивізіону зенітного ракетно-артилерійського дивізіону, військової частини НОМЕР_1 , ВОС 790058Д, та зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення та вважається таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Згідно зі ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі Статут внутрішньої служби ЗС України) старший солдат ОСОБА_5 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі Закон), аналоги наркотичних засобів і психотропних речовин заборонені до обігу на території України речовини синтетичні чи природні, не включені до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 (далі Переліку), хімічна структура та властивості яких подібні до хімічної структури та властивостей наркотичних засобів і психотропних речовин, психоактивну дію яких вони відтворюють.

Також, відповідно до ст. 13 Закону на території України забороняється обіг аналогів наркотичних засобів і психотропних речовин, за винятком їх використання в цілях, передбачених статтями 19 та 20 цього Закону.

Разом з цим, відповідно до ст. 25 Закону зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється.

Згідно з вимогами ст.ст. 25-28 Закону придбання, виготовлення, зберігання та перевезення фізичними особами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених зазначеним Законом, забороняється.

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01 серпня 2000 року таблиці №2 «PVP» є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонений.

Проте, старший солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші кримінальні правопорушення проти здоров`я населення.

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, військова частина НОМЕР_1 дислокується на території Донецької області.

09 січня 2024 року, діючи умисно, реалізовуючи протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання психотропних речовин для особистого вживання без мети збуту, перебуваючи на території тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 в Донецькій області, за допомогою свого мобільного телефону здійснив замовлення у месенджері «Telegram», особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP.

В подальшому, 10 січня 2024 року, реалізовуючи свій протиправний умисел, старший солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що раніше відправлена посилка ТТН №8677, в середині якої знаходився зіп-пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, прибула до поштового відділення №1 компанії «Нова Пошта», опросив військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 отримати вказане відправлення та доставити до нього у розташування військової частини НОМЕР_1 , не повідомивши останньому про її вміст.

Так, 10 січня 2024 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин військовослужбовець ОСОБА_6 , якому не було відомо про вміст посилки та злочинні наміри старшого солдата ОСОБА_5 , отримав у поштовому відділені №1 компанії «Нова Пошта» раніше замовлену старшим солдатом ОСОБА_5 посилку ТТН №8677, всередині якої знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP.

10 січня 2024 року, в період часу з 19 години 18 хвилин по 19 годину 21 хвилину співробітниками поліції біля поштового відділення №1 компанії «Нова Пошта», яке розташовується за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Святогірськ, вулиця Шевченко, 71, під час огляду посилки ТТН №8677 було виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP(1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) маса якого становить 4,0087г., яку старший солдат ОСОБА_5 незаконно замовив для власного вживання, без мети збуту.

Так, старший солдат ОСОБА_5 вчинив усі можливі дії, необхідні для доведення кримінального правопорушення до кінця, але не закінчив його з причин, які не залежали від його волі, не маючи змоги розпорядитися придбаною психотропною речовиною, оскільки психотропна речовина була вилучена співробітниками поліції.

22 лютого 2024 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 309 КК України, вчиненого ним за викладених вище обставин у повному обсязі повідомленої йому підозри та висунутого обвинувачення, щиро покаявся у скоєному злочині та активно сприяв розкриттю злочину під час досудового розслідування, зобов`язався під час судового провадження беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного злочину, у разі затвердження угоди про визнання винуватості, виконати призначене покарання, не вчиняти до закінчення проходження військової служби інших військових злочинів.

Покарання ОСОБА_5 узгоджене з урахуванням характеру та тяжкості обвинувачення, щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, надання свідчень відносно себе, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, а також беззастережного визнання винуватості, бажання продовжувати проходження військової служби та здійснювати захист Вітчизни, беручи до уваги інтереси суспільства, і відсутність обставин, передбачених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання, враховуючи характеристику за місцем проживання та місцем служби, його стан здоров?я та інші обставини, що його характеризують.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні прокурор, захисник та обвинувачений просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 309 КК України, визнав у повному обсязі та підтвердив обставини, які викладені у обвинувальному акті. Просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним, згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Угода відповідає вимогам кримінального матеріального та процесуального закону, у тому числі ч. 4 ст. 469 КПК України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4, 5 ст. 474 КПК України та з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України, не обирати.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Долю речових доказів по справі вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_5 на користь держави слід стягнути витрати пов`язані із проведенням судової експертизи.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 лютого 2024 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000027 від 11 січня 2024 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання за вказаною статтею кримінального закону у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів №СЕ-19/105-24/319-НЗПРАТ від 24.01.2024 у розмірі 2271 гривень 84 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Речові докази по справі: особливо небезпечну наркотичну речовину, обіг якої заборонено кристалічна речовина PVP масою 4,0087г, запаковану в спец. пакет №5629214 та передану на зберігання до камеру схову відділу поліції №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1