Сарненський районний суд
Справа № 572/3524/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2024 року Сарненський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни кримінальне провадження №кп-176/22/572/3524/21 0000447) про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Переброди Сарненського (колишнього Дубровицького) району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, ФОП, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_6 30 жовтня 2021 року приблизно о 21 год. 00 хв., перебуваючи на подвір`ї багатоквартирного будинку, що розташований по АДРЕСА_2 , під час конфлікту із ОСОБА_8 , з мотивів особистої неприязні, діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, схопив обома своїми руками за ліву руку ОСОБА_8 та кинув її на землю, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді : суцільного синця-гематоми в межах середньої, верхньої третини лівого передпліччя, з переходом на розгинальну поверхню ліктьового суглобу, з розповсюдженням на нижню третину лівого плеча, синця зовнішньої поверхні верхньої третини лівого стегна, які в своїй сукупності відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

В суді обвинувачений ОСОБА_6 вину у скоєнні інкримінованого діяння не визнав повністю. Обвинувачений показав, що дійсно у час та місці, вказаних в обвинуваченні між потерпілою та дружиною обвинуваченого відбувся конфлікт, під час якого ОСОБА_8 наносила удари дружині обвинуваченого. Зі слів останнього, він втрутився у конфлікт з метою його припинення, однак, потерпілу не бив, лише відсторонивши рукою від дружини. Під час вказаних подій потерпіла не падала, жодних тілесних ушкоджень він їй не наносив.

Заслухавши покази сторін кримінального провадження, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю доведена наданими та дослідженими доказами, які визнаються судом належними та допустимими.

Згідно із витягом з ЄРДР та протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення 02 листопада 2021 року до Сарненського РВП ГУ НП в Рівненській області надійшло повідомлення ОСОБА_8 про заподіяння їй ОСОБА_6 тілесних ушкоджень 30 жовтня 2021 року о 21 год., що мало місце поряд із будинком 61б, яке зареєстровано із правовою кваліфікацією ч.1 ст.125 КК України (а.к.п.1, 3).

В ході огляду місця події встановлено, що по АДРЕСА_1 , дійсно розташований двоповерховий будинок АДРЕСА_2 , поряд із яким міститься огороджена земельна ділянка, яка оброблялась (а.к.п.8-9).

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердила вказані в обвинувальному акті обставини, вказавши, що дійсно в час та місці, вказаних в обвинувальному акті, між нею, обвинуваченим та його дружиною відбувся конфлікт, через знищення ОСОБА_9 насаджень поряд із будинком, в якому проживає потерпіла. З метою припинення конфлікту потерпіла здійснила виклик працівників поліції, в присутності яких конфлікт продовжувався. Під час суперечки, яку ОСОБА_8 хотіла зафіксувати за допомогою власного мобільного телефону, ОСОБА_9 намагалась вибити телефон із рук потерпілої, під час чого потерпіла відштовхнула від себе ОСОБА_9 . В ході вказаних подій, ОСОБА_6 схопив потерпілу рукою за зап`ясток, від чого вона впала, отримавши тілесні ушкодження. Потерпіла пояснила, що під час цих подій обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння, здійснював постріли із рушниці в громадському місці.

Свідок ОСОБА_10 в суді пояснив, що в один із днів жовтня 2021 року перебував у складі оперативної групи Сарненського РВП ГУ НП в Рівненській області на чергуванні. До відділу поліції звернулась потерпіла ОСОБА_8 , яка мала намір подати заяву щодо сусідки. Оскільки була пізня пора свідок запропонував відвезти потерпілу до місця проживання. По приїзду до будинку потерпілої, остання запропонувала свідку пройти на місце поряд із будинком, щоб продемонструвати місце, на якому відбувся конфлікт із сусідкою. В цей час до них підійшла ОСОБА_9 із своїм чоловіком ОСОБА_6 , між якими поновився конфлікт, в ході якого ОСОБА_9 намагалась вибити із рук ОСОБА_8 мобільний телефон, а ОСОБА_6 схопив останню за руку, від чого вона впала.

Відповідно до висновку експерта №340+медичні документи від 03 листопада 2021 року проведеної в межах даного кримінального провадження судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , згідно даних медичних документів, зверталась за медичною допомогою 31 жовтня 2021 року до лікаря у травмпункт, де був встановлений діагноз : забій м`яких тканин, підшкірна гематома в/з лівого передпліччя.

При судово-медичному обстеженні у ОСОБА_8 мали місце тілесні ушкодження у вигляді : 1.1. суцільного синця-гематоми в межах середньої, верхньої третини лівого передпліччя, з переходом на розгинальну поверхню ліктьового суглобу, з розповсюдженням на нижню третину лівого плеча; 1.2. синця зовнішньої поверхні верхньої третини лівого стегна.

Термін заподіяння таких ушкоджень (враховуючи колір синців, їх чіткі межі) може відповідати на 30 жовтня 2021 року (що не суперечить даті травмування на яку вказувала оглянута та яка зазначена в постанові).

Вказані ушкодження виникли внаслідок травматичних (ударно-співударних) дій тупими твердим предметом (предметами); в даному випадку експерт утруднюється встановити конструкційні особливості травмуючої поверхні предмета, яким було завдано вищевказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , так як обриси та будь-які особливості травмуючої поверхні (поверхонь) на шкірі оглянутої (в межах ушкоджень) не відобразилися.

Ці ушкодження в своїй сукупності та окремо, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.к.п.11-13).

Покази свідка ОСОБА_10 та потерпілої ОСОБА_8 , які отримані судом під час судового провадження, співпадають із даними, отриманими в ході проведених в даному кримінальному провадженні слідчих експериментів із потерпілою та цим свідком.

Потерпіла в ході слідчого експерименту підтвердила факт конфлікту, що відбувся 30 жовтня 2021 року біля 21 год. на подвір`ї багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , під час якого остання намагалась вибити із рук потерпілої мобільний телефон, а обвинувачений ОСОБА_6 схопив потерпілу за ліву руку, від чого вона впала на землю. , що біля 21 год. 30 хв. 23 травня 2022 року між потерпілим та обвинуваченим відбувся конфлікт, в ході якого між останніми розпочалась шарпанина, під час чого вони впали на землю а обвинувачений завдав потерпілому кілька ударів в область голови (а.к.п.17-20).

Аналогічні дані отримані в ході слідчого експерименту, проведеного під час досудового розслідування із свідком ОСОБА_10 (а.к.п.23-25).

На спростування вказаних вище обставин стороною захисту була надана суду копія постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 23 листопада 2021 року, якою ОСОБА_8 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП за цим же фактом.

Однак, вказані в постанові суду обставини не виключають факт вчинення протиправних дій інших осіб, в тому числі обвинуваченого, щодо самої ОСОБА_8 .

Крім цього, судом за клопотанням сторони захисту допитана свідок ОСОБА_9 , яка пояснила, що 30 жовтня 2021 року у вечірню пору вийшла до сусідки, щоб з`ясувати причини відсутності водопостачання, оскільки в квартирі ОСОБА_8 знаходиться кран, який перекриває водопостачання.

Потерпіла в цей час знаходилась на подвір`ї. Між свідком та ОСОБА_8 розпочався конфлікт, під час якого потерпіла почала наносити ОСОБА_9 удари, про що остання повідомила свого чоловіка ОСОБА_6 , який запропонував викликати поліцію.

Зі слів свідка після приїзду обвинуваченого, на подвір`ї перебувала безпосередньо свідок, потерпіла та працівник поліції. ОСОБА_11 дійсно підходив до потерпілої, щоб поцікавитись для чого вона наносила дружині удари. Під час їх спілкування обвинувачений потерпілу не чіпав, не штовхав, удари їй не наносив.

Суд не приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_9 , яка є зацікавленою в результатах розгляду справи, оскільки відноситься до членів сім`ї обвинуваченого, крім цього, її покази суперечать усім іншим доказам дослідженим в ході судового провадження.

З огляду на досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при викладених у вироку обставинах.

Однак, частиною 1 статті 49 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки : 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_6 , згідно із ст.12 КК України, відносяться до кримінальних проступків (санкція ч.1 ст.125 КК України передбачає максимальний штраф у розмірі до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року).

З моменту вчинення обвинуваченим інкримінованого діяння (відповідно до обвинувального акту кримінальне правопорушення обвинуваченим вчинено 30 жовтня 2021 року) минуло більше двох років.

Частиною 2 ст.49 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Із наданих суду матеріалів кримінального провадження №0000447 вбачається, що кримінальне провадження щодо обвинуваченого не зупинялось під час досудового розслідування, як і під час судового провадження.

Відповідно до ч.3 ст.49 КК України - перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Суд вважає, що в даному випадку є достатні правові підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності, оскільки згідно із наданими суду матеріалами кримінального провадження останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, інформації, яка б свідчила про притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності протягом часу розгляду даного провадження судом, стороною обвинувачення не надано.

В судових дебатах прокурор просив закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 на підставі ст.49 КК України. Сторона захисту також просила закрити кримінальне провадження з цих підстав, не наполягаючи на виправданні обвинуваченого, про що суду подано письмову заяву обвинуваченого.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Оскільки суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України на підставі ст.49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження, що розглядається судом, слід закрити.

В межах даного кримінального провадження потерпілою, відповідно до вимог ст.128 КПК України, заявлено до обвинуваченого цивільний позов, відповідно до якого ОСОБА_8 просить стягнути на її користь з ОСОБА_6 20 000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди, 5 000 грн. витрат, пов`язаних із отримання правничої допомоги.

В даному випадку суд вважає за можливе розглянути цивільний позов за наслідками розгляду даного кримінального провадження, оскільки дійшов висновку щодо можливості закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого з нереабілітуючих підстав, крім цього, судом в повній мірі завершено судовий розгляд із повним дослідженням доказів, що дає можливість здійснити судом їх оцінку та вирішити питання обґрунтованості заявленого цивільного позову.

Свої вимоги потерпіла обґрунтовує тим, що відносно неї було скоєно кримінальне правопорушення, внаслідок якого їй завдані тілесні ушкодження. Внаслідок отриманих потерпілою тілесних ушкоджень, вона відчувала фізичний біль, крім цього, потерпіла пережила емоційний стрес від події, оскільки тілесні ушкодження їй були завдані особою чоловічої статі, отже, обвинувачений є фізично сильнішим від потерпілої, потерпіла протягом тривалого часу відчувала образу, розгубленість від ситуації, отримавши таким чином, певні моральні страждання.

Внаслідок описаних подій потерпілій заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює у 20 000 грн.

Крім цього, потерпіла просить відшкодувати документально підтверджені витрати на отримання правничої допомоги.

В судовому засіданні потерпіла та її представник заявлені ОСОБА_8 вимоги підтримали повністю.

Обвинувачений позов не визнав повністю.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В ході розгляду даного кримінального провадження встановлено, що потерпілій дійсно було заподіяно тілесні ушкодження внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, через що їй завдано моральну шкоду, яка полягає у певних душевних стражданнях.

В обґрунтування розміру суми відшкодування моральної шкоди, заявленої потерпілою стороною зазначено наявність певних негативних наслідків у вигляді остраху та переживань, які тривають і на даний час, погіршення самопочуття. Потерпіла пояснила, що відчуття страху перед обвинуваченим не залишає її і на даний час, оскільки вона проживає одиноко, атому не має захисту від дій останнього.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України - розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Таким чином, оскільки судом встановлено факт порушення законних прав потерпілої внаслідок протиправних дій обвинуваченого на користь ОСОБА_8 з ОСОБА_12 слід стягнути суму у відшкодування моральної шкоди.

При визначенні розміру моральної шкоди, яку слід стягнути з винної сторони, суд враховує, що потерпіла внаслідок протиправних дій обвинуваченого була змушена звертатись до медичного закладу, нести з цього приводу певні психоемоційні навантаження, пов`язані із переживаннями за своє здоров`я, можливі негативні наслідки від отриманих травм, через що, з урахуванням вимог розумності і справедливості, слід задоволити заявлені вимоги в повному обсязі.

Оскільки суд дійшов висновку щодо обґрунтованості заявлених потерпілою позовних вимог стягненню з обвинуваченого на її користь підлягає сума понесених витрат на отримання правничої допомоги, оплата та розмір яких підтверджена документально.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Переброди Сарненського (колишнього Дубровицького) району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, ФОП, раніше не судимого, від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України на підставі ст.49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження №кп-176/22/572/3524/21 відносно ОСОБА_7 закрити.

Цивільний позов ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (жительки АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 ) до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (жителя АДРЕСА_1 ) задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_13 20 000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди, а також 5 000 грн. у відшкодування витрат на правничу допомогу.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Cуддя