Справа 288/1094/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року . смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

старшого слідчого СВ - ОСОБА_4 ,

неповнолітньої підозрюваної - ОСОБА_5 ,

законного представника - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

психолога - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 2 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, внесене до ЄРДР в кримінальному провадженні за № 0000065 від 06.05.2024 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Ходорків, Попільнянського району, Житомирської області, учениці 10 класу Ходорківського ліцею, громадянки України, українки, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима 24.04.2024 року Брусилівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнену від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, пунктом 13 частини 2 статті 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 .

Згідно наданого клопотання у провадженні СВ Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0000065, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що неповнолітня ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство та була засуджена 24.04.2024 року Брусилівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, належних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала та вчинила новий умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.

Так, 06.05.2024 року, близько 00 годин 00 хвилин неповнолітня ОСОБА_5 перебувала за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , та в цей час в неї виник злочинний умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 на ґрунті ревнощів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, вказаного числа неповнолітня ОСОБА_5 заздалегідь взяла за місцем свого проживання кухонного ножа, сховавши його під одяг, після чого біля 00 годин 20 хвилин прийшла до будинку по АДРЕСА_1 , у якому проживає ОСОБА_9 . Після цього ОСОБА_5 почала висловлювати претензії на ґрунті ревнощів у бік ОСОБА_9 , вичікуючи момент для завдання ударів ножом. Близько 00 годин 30 хвилин 06 травня 2024 року ОСОБА_5 в момент, коли ОСОБА_9 обернувся до неї спиною, діючи умисно, маючи на меті та бажаючи настання наслідків у виді смерті ОСОБА_9 , умисно нанесла останньому ножом два удари гострою частиною леза у область спини, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді двох колото-різаних ран задньої поверхні грудної клітки.

В цей час ОСОБА_10 , який також перебував у будинку, підбіг до ОСОБА_5 та силоміць виштовхав її із будинку. Таким чином, неповнолітня ОСОБА_5 з незалежних від її волі обставин, а саме через супротив ОСОБА_10 , не змогла довести до кінця свій злочинний умисел направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині, в результаті чого смерть ОСОБА_9 не настала та останнього було госпіталізовано до реанімаційного відділення КНП «Попільнянська лікарня».

Своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині ОСОБА_9 , вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

У ході досудового розслідування 06 травня 2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами: - протоколом огляду місця події від 06.05.2024 року, в ході якого в будинку за місцем проживання ОСОБА_9 , по АДРЕСА_1 , зафіксовано сліди вчинення злочину та вилучено речові докази; - протоколом допиту свідка ОСОБА_10 в ході якого останній розповів про відомі йому обставини вчинення злочину; - протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , в ході якого остання повідомила відомі їй обставини вчинення кримінального правопорушення; - протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 06.05.2024 року; - протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 , в ході якого остання розповіла про обставини вчинення злочину.

З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 причетна до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Враховуючи зазначене, існують достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

1. неповнолітня ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки вчинений нею злочин, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років та неповнолітня підозрювана усвідомлює міру покарання, яка їй загрожує, а також має слабкі соціальні зв`язки, характеризується негативно;

2. неповнолітня підозрювана ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_9 , так як перебуває з ними у дружніх (романтичних) відносинах та свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з якими проживає в одному населеному пункті;

3. неповнолітня може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, оскільки вже притягувалася до кримінальної відповідальності за злочин проти життя та здоров`я.

Звертаючись з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_5 на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, репутацію підозрюваної, також тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладені обставини, можливо зробити висновок, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та виконання покладених на підозрювану обов`язків, тому слідчий звертається до суду з клопотанням про обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вищевказаних ризиків та забезпечить виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків.

Враховуючи вищевикладені обставини, старший слідчий СВ просить клопотання задовольнити та застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з правом внесення застави в розмірі двохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя, заслухавши в судовому засіданні підозрювану та її захисника, які заперечували щодо застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, законного представника та психолога, які щодо вказаного клопотання покладаються на розсуд суду, доводи прокурора, яка підтримала клопотання, старшого слідчого СВ, яка вказала, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти наведеним у клопотанні ризикам, дослідивши матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання про застосування запобіжного заходу, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом пункту четвертого частини четвертої статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною першою статті 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує вимоги статті 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 має слабкі соціальні зв`язки, негативно характеризується по місцю проживання та навчання, раніше судима за вчинення кримінального правопорушення проти життя та здоров`я, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, вчинила кримінальне правопорушення під час іспитового строку, може незаконно впливати на потерпілого, так як перебуває з ним у дружніх відносинах та свідків, з якими проживає в одному населеному пункті, тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

В зв`язку з вищевказаним слідчий суддя приходить до висновку, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та виконання покладених на підозрювану ОСОБА_5 обов`язків, а тому більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та вбачає підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На підставі вищенаведеного, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній ОСОБА_5 у разі визнання її винуватості, особу підозрюваної, а також те, що наявні докази про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання необхідно задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваної не зможе запобігти ризикам, передбаченим пунктом першим, третім та п`ятим частини першої статті 177 КПК України, що зазначені в клопотанні.

За даних обставин, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтею 177 та статтею 178 КПК України, відповідно до пункту другого частини четвертої статті 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, приходить до висновку, що застосування застави є недоцільним та не визначає її розмір у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 2 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Ходорків, Попільнянського району, Житомирської області, учениці 10 класу Ходорківського ліцею, громадянки України, українки, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима 24.04.2024 року Брусилівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави згідно вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, а саме: з 06 травня 2024 року з 04 години 05 хвилин по 04 липня 2024 року по 04 годину 05 хвилин, включно.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваній негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Слідчий суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1