Справа № 362/5056/13-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2305/24 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія - ст. 264 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Мотовилівська Слобідка Фастівського району Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

засуджений за ст. 264 КК України до покарання у виді 2 років 10 місяців 12 днів позбавлення волі, за ст. 128 КК України - до 1 року 6 місяців обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів визначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 років 10 місяців 12 днів. Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави 3648,48 грн. в рахунок відшкодування процесуальних витрат, на користь потерпілої ОСОБА_8 та її малолітніх дітей 300 000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди, в задоволенні позову потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено. Вироком також вирішено питання речових доказів, зокрема застосована конфіскація мисливської рушниці та трьох патронів 12 калібру,

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно з вироком, 11 листопада 2011 року в період часу з 13-00 год. до 15-00 год., точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_7 приїхав до будинку АДРЕСА_2 , який належить йому на праві приватної власності, в якому вже знаходився його товариш ОСОБА_9 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння.

В той час ОСОБА_9 шляхом вільного доступу взяв у руки мисливську рушницю ТОЗ-34 № 0712681, 12 калібру, споряджену мисливськими патронами 12 калібру, яка належить ОСОБА_7 та знаходилася в будинку. З рушницею ОСОБА_9 вийшов на ганок будинку, де в той час знаходився ОСОБА_7 та сказав, що хоче постріляти, на що ОСОБА_7 відповів йому що не можна, так як він перебуває у стані сп`яніння і зброя може бути заряджена. ОСОБА_9 не послухав ОСОБА_7 , після чого останній спробував забрати в нього зброю, так як це становило небезпеку.

В момент, коли ОСОБА_7 взявся руками за рушницю та почав її забирати, стався раптовий постріл, так як ОСОБА_9 не хотів її віддавати і сіпав її до себе. В результаті пострілу ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження, якими згідно з висновком судово-медичної експертизи № 336/1 від 03.02.2012 року є ушкодження у вигляді: вогнепальних шротових поранень в області лівого грудного м`язу, в області передньо-внутрішньої поверхні лівого плеча, перелому лівого плеча в середній третині, рани на передній поверхні правого плеча в середній третині. 11 листопада 2011 року близько 23:15 год. в Обухівській ЦРЛ, ОСОБА_9 помер від тромбоемболії легеневої артерії, яка виникла внаслідок порушення регіонального кровообігу та реологічних властивостей крові після вогнепального поранення лівої руки.

Таким чином, ОСОБА_7 будучи власником мисливської рушниці ТОЗ-34 ЕР № калібру та маючи відповідний дозвіл, в порушення п.12.12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, яка затверджена наказом МВС України від 21.08.1998 року за № 622, що виразилось у недодержанні встановлених нормативними актами та загальноприйнятими правилами застережних заходів, які виключають можливість вільного доступу сторонніх осіб до цих предметів, не зберігав належну йому мисливську рушницю ТОЗ-34 НОМЕР_1 калібру, бойові припаси до неї, в металевому ящику, сейфі, спеціально виготовленому для зберігання зброї за місцем свого постійного проживання, а також тримав її у зарядженому стані, що призвело до вільного доступу ОСОБА_9 до вказаної зброї та його загибелі.

Обвинувачений у апеляційній скарзі просить скасувати частково вирок та постановити новий вирок за ст.264 КК України, звільнити його від відбування покарання, зарахувавши у строк покарання строк попереднього ув`язнення, а також відмовити повністю у задоволенні цивільного позову потерпілої або залишити його без розгляду.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, обвинувачений посилається на те, що при розв`язанні цивільних вимог ОСОБА_10 суд не звернув уваги на ті обставини, що за КПК України у редакції 2012 року вона не подавала ні заяви про визнання її потерпілою, ні цивільного позову, а також залишив поза увагою ту обставину, що ОСОБА_9 загинув не від отриманого внаслідок випадку тілесного ушкодження, а внаслідок хвороби - тромбоемболії легеневої артерії, що призвело до неправильного вирішення цивільних вимог. Крім того, у апеляційній скарзі ставиться питання про незаконність вироку у частині конфіскації мисливської рушниці, оскільки конфіскація приватного майна не передбачена санкціями ст.128,264 КК України .

Крім того, зазначає про зайву кваліфікацію дій за ст.128 КК України, яка має охоплюватися ст.264 КК України, та про неправомірне застосування ст.70 КК України.

В запереченнях прокурор просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

В запереченнях потерпіла ОСОБА_8 просить відхилити апеляційну скаргу і залишити вирок без змін в частині задоволення цивільного позову.

Потерпіла, представник потерпілого, обвинувачений про час та місце судового засідання повідомлені, проте у судове засідання не з`явилися, що не створює перешкод для апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідача, прокурора, який вважав за необхідне апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.128,264 КК України, за обставин, викладених у вироку, стверджується доказами, які містяться у:

-показаннях обвинуваченого, який в судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, підтвердивши обставини події і стверджуючи , що не бажав ОСОБА_9 заподіяти шкоду, оскільки перебував з ним у добрих стосунках;

-показаннях свідка ОСОБА_11 , який відбирав пояснення у ОСОБА_9 , що перебував у стані алкогольного сп`яніння і мав вогнепальне поранення;

-показаннях свідка ОСОБА_12 , який, перебуваючи у якості понятого у будинку ОСОБА_7 , бачив рушницю і плями дурого кольору;

-показаннях свідка медичного працівника ОСОБА_13 , яка виїздила на місце події у складі бригади «швидкої допомоги» і пораненого ОСОБА_9 доставляла до лікарні;

-показаннях експерта ОСОБА_14 , який при дослідженні рушниці виявив сліди продуктів пострілу;

-протоколі огляду місця події , з якого бгається, що у будинку були виявлені плями бурого кольору, 5 патронів 12 калібру, гільза від патрону 12 калібру;

-протоколі огляду одежі ОСОБА_9 з плямами бурого кольору;

-листі начальника СДС Дніпровського РУ ГУ МВС України у м.Києві про те, що у власності ОСОБА_7 перебувала мисливська гладкоствольна рушниця ТОЗ -34 ЕР № 0712681;

-висновку експерта про те, що вилучена у будинку ОСОБА_7 мисливська гладкоствольна рушниця ТОЗ -34 ЕР № 0712681 є придатною до стрільби патронами 12 калібру;

-висновку судово-медичного експерта про те, що при дослідженні трупа ОСОБА_9 виявлені пошкодження: вогнепальні шротові поранення в області лівого грудного м`язу на передньовнутрішній поверхні лівого плеча, перелом лівого плеча, в середній третині, рана на передній частині правого плеча в середній частині, садно у зовнішньому куті лівого ока. Смерть ОСОБА_9 настала від тромбоемболії легеневої артерії, яка виникла внаслідок порушення регіонального кровообігу і реологічних властивостей крові після вогнепального поранення лівої руки;

-висновку судово-медичного експерта про те, що комплекс тілесних ушкоджень, виявлених в області лівого плеча потерпілого, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння;

-висновку експерта про те, що на одязі ОСОБА_9 виявлені два вогнепальні пошкодження, утворені внаслідок пострілів з мисливської гладкоствольної зброї. Пошкодження на одязі були утворені при умові використання рушниці ТОЗ -34 ЕР № 0712681 12 калібру внаслідок пострілів ймовірно з відстані від 1м до 2м.

Сукупності доказів суд надав належну правову оцінку і дійшов вірного висновку про кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ст.ст.128,264 КК України.

Доводи апеляційної скарги про відсутність прямого причинного зв`язку між вогнепальним пораненням ОСОБА_15 та його смертю, спростовуються висновками судово-медичного експерта про причину смерті, яка настала від тромбоемболії легеневої артерії, яка виникла внаслідок порушення регіонального кровообігу і реологічних властивостей крові після вогнепального поранення лівої руки.

Твердження апеляційної скарги обвинуваченого про те, що його дії мають кваліфікуватися лише за ст.264 КК України є безпідставними, оскільки ОСОБА_7 вчинені кримінальні правопорушення, які утворюють реальну сукупність, кожен з яких має окрему самостійну правову кваліфікацію і різні безпосередні об`єкти злочинних посягань.

Оскільки застосована судом конфіскація рушниці є вирішенням питання щодо речових доказів у порядку ст.100 КПК України і не є покаранням, то доводи апеляційної скарги про відсутність у санкціях ст.ст.128,264 КК України додаткового покарання у виді конфіскації майна не можуть бути підставами для визнання неправомірним вирішення судом питання щодо знаряддя злочину.

Не є також такими, що заслуговують на увагу і зазначення у апеляційній скарзі про те, що цивільний позов у кримінальному провадженні, заявлений у межах КПК України 1960 року, не може бути розглянутим при розгляді справи за правилами КПК України 2012 року, оскільки при його розв`язанні суд керувався нормами Цивільного процесуального кодексу, які не суперечать засадам кримінального судочинства.

Отже доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Покарання ОСОБА_7 судом за кожне кримінальне правопорушення визначено з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України

Остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_16 визначено без порушень вимог ст.70 КК України.

Порушень кримінального процесуального закону, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин вирок є законним.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного суду протягом трьох місяців з дня оголошення.

Суддя Суддя Суддя