Справа № 712/2115/24
Провадження 1-кс/712/1039/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

У обґрунтування своєї скарги скаржник посилається на те, що 16.02.2024 він надіслав на електронну адресу Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону заяву про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 146, ст. 365 КК України, вчинені, на думку скаржника, організованою групою службових осіб УСБУ в Черкаській області, які, перевищуючи службові повноваження, здійснили затримання ОСОБА_4 , не керуючись ст. 207, а ст. 208 КПК України, нібито під час вчинення злочину, але процесуальний прокурор Черкаської обласної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000027 ОСОБА_5 шляхом введення в оману колегію суддів заявляв, що злочин ОСОБА_4 вчинявся саме 05.08.2014, але стороною захисту доведено, що ніякого злочину 05.08.2014 ОСОБА_4 не вчиняв, а тому ці протизаконні дії службових осіб УСБУ в Черкаській області тягнуть за собою кримінальну відповідальність, передбачену ч. 3 ст. 146, ст. 365 КК України.

Скаржник до судового засідання не прибув, скерував до суду клопотання, у якому просив перенести судове засідання у зв`язку з днем народження його дружини та необхідністю зустріти чисельних гостей.

Указане клопотання слідчим суддею відхилено у зв`язку з неповажністю причин неявки у судове засідання.

Неявка належним чином повідомлених сторін не перешкоджає судовому розгляду. Слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу ОСОБА_4 за його відсутності, ураховуючи, зокрема, стислі строки розгляду скарги.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 , вважаючи її безпідставною, зазначив, що у кримінальному провадженні № 0000027 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України, судовий розгляд триває, остаточне рішення не прийнято, викладені у заяві обставини є предметом судового розгляду у кримінальному провадженні.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя приходить до такого.

У судовому засіданні встановлено, що скаржник надіслав на електронну адресу прокуратури заяву про кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 146, ст. 365 КК України.

Згідно цієї заяви, 14.02.2024 у судовому засіданні Кам`янського районного суду Черкаської області під час дослідження матеріалів кримінального провадження № 0000027 встановлено факт незаконного позбавлення волі ОСОБА_4 , вчиненого 05.08.2014 організованою групою службових осіб УСБУ в Черкаській області, які, перевищуючи службові повноваження, здійснили затримання ОСОБА_4 , не керуючись ст. 207, а ст. 208 КПК України, нібито під час вчинення злочину, але процесуальний прокурор Черкаської обласної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000027 ОСОБА_5 шляхом введення в оману колегію суддів заявляв, що злочин ОСОБА_4 вчинявся саме 05.08.2014, але стороною захисту доведено, що ніякого злочину 05.08.2014 ОСОБА_4 не вчиняв, а тому ці протизаконні дії службових осіб УСБУ в Черкаській області тягнуть за собою кримінальну відповідальність, передбачену ч. 3 ст. 146, ст. 365 КК України.

На даний час відомості до ЄРДР не внесені.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

За змістом ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Виходячи з аналізу кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, дізнавач, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Тобто стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана, з одного боку, забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема, встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно до правового висновку, наведеного у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 30.09.2021 в справі № 556/450/18, "підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР".

Зі змісту скарги ОСОБА_4 та заяви про кримінальне правопорушення від 16.02.2024 вбачається, що в ній викладені обставини про ймовірне вчинення кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 3 ст. 146, ст. 365 КК України, організованою групою службових осіб Управління СБУ в Черкаській області, дії яких полягали в тому, що, перевищуючи службові повноваження, здійснили затримання ОСОБА_4 .

У судовому засіданні встановлено, що судовий розгляд по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України, триває, остаточне судове рішення не винесено.

З листа Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону від 16.02.2024 № 425вих-24 вбачається, що відомості щодо вчинення кримінальних правопорушень працівниками УСБУ в Черкаській області під час затримання ОСОБА_4 05.08.2014 були предметом дослідження у кримінальному провадженні № 0000207, яке закрито, про що проінформовано ОСОБА_4 . А тому підстав для внесення відомостей до ЄРДР не вбачається.

На думку слідчого судді, викладені у повідомленні ОСОБА_4 обставини не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування, який, в свою чергу, розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а як вбачається з самого повідомлення, у ньому не наведено конкретних відомих заявнику відомостей, що можуть свідчити про вчинення посадовими особами Управління СБУ в Черкаській області кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 3 ст. 146, ст. 365 КК України. При цьому, заявник не наводить у повідомленні будь-яких об`єктивних даних, які б підтверджували зазначене, а його твердження про можливе вчинення посадовими особами Управління СБУ в Черкаській області кримінального правопорушення ґрунтується виключно на суб`єктивному уявленні щодо правомірності їхніх дій під час виконання посадових обов`язків та власному аналізі і баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність та не зазначає відомостей, за якими можна визначити наявність елементів об`єктивної сторони кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ст. 365 КК України, у діях посадових осіб Управління СБУ в Черкаській області.

Вказане, на думку слідчого судді, позбавляє орган досудового розслідування можливості провести перевірку конкретних фактів на предмет наявності/відсутності у діях/бездіяльності особи складу злочину, в той час, як така перевірка на стадії внесення відомостей покликана, в тому числі, для недопущення перевантаження правоохоронної системи безпідставними та абстрактними повідомленнями про кримінальні правопорушення, що, в свою чергу, не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

За наведених обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що підстави для зобов`язання уповноважених осіб Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону внести відомості про кримінальне правопорушення відсутні.

За вказаних обставин, у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303- 304, 309, 369 372, 376, 535 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 23 лютого 2024 року о 10 год. 00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1