ВИРОК

Іменем України

27.03.2024 року Франківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового розгляду обвинувальний акт та додані до нього матеріали обєднаних кримінальних провадженнь, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за: №0000108 від 24.02.2024 року та за №0000117 від 01.03.2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ст.390-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 08.11.2023 у справі №465/4187/23 2-о/465/184/23 видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 3 місяці, яким визначено заходи тимчасового обмеження його прав, а саме:

заборони ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувати в місці проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборони ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

заборони ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наближатися на значену відстань до місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , інших місць частого відвідування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - на 600 м.

заборони ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 особисто і через третіх осіб та в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому, постановою Львівського апеляційного суду від 19.12.2023 року рішення Франківського районного суду міста Львова від 08.11.2023 змінено, строк лї обмежувального припису, яким визначено заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 збільшено з З(трьох) місяців до 6 (шести) місяців.

Однак, ОСОБА_3 , 24.02.2024, близько 19:30 год., будучи ознайомленим із рішенням Франківського районного суду м. Львова від 08.11.2023 та з постановою Львівського апеляційного суду від 19.12.2023, якими з відносно нього встановлено тимчасові обмеження його прав, діючи умисно порушив обмежувальний припис, а саме наблизився на відстань менше 600 м. до місця проживання ОСОБА_4 , прийшовши до квартири АДРЕСА_3 , та знаходився поблизу дверей, нецензурно виражався в сторону ОСОБА_4 , намагався пройти у квартиру.

Крім цього, ОСОБА_3 , 27.02.2024 року, близько 20:00 год., будучи ознайомленим із рішенням Франківського районного суду м. Львова від 08.11.2023 та з постановою Львівського апеляційного суду від 19.12.2023, якими відносно нього встановлено тимчасові обмеження його прав, діючи умисно, порушив обмежувальний припис, а саме наблизився на відстань менше 600 м. до місця проживання ОСОБА_4 , прийшовши до квартири АДРЕСА_3 , та знаходився поблизу дверей, нецензурно виражався в сторону ОСОБА_4 , намагався пройти у квартиру.

Окрім того, 01.03.2024 року, близько 17:50 год., будучи ознайомленим із рішенням Франківського районного суду м. Львова від 08.11.2023 та з постановою Львівського апеляційного суду від 19.12.2023, якими відносно нього встановлено тимчасові обмеження його прав, діючи умисно, порушив обмежувальний припис, а саме наблизився на відстань менше 600 м. до місця проживання ОСОБА_4 , прийшовши до квартири АДРЕСА_3 , та знаходився поблизу дверей, нецензурно висловлювався в адресу ОСОБА_4 , намагався пройти у квартиру.

Крім цього, ОСОБА_3 , будучи ознайомленим із рішенням Франківського районного суду м. Львова від 08.11.2023 та з постановою Львівського апеляційного суду від 19.12.2023, якими відносно нього встановлено тимчасові обмеження його прав, 02.03.2024, близько 16:00 год., діючи умисно, порушив обмежувальний припис, а саме наблизився до ОСОБА_4 , що перебувала біля будинку АДРЕСА_4 та розпочав з нею спілкування вимагаючи надати доступ до квартири АДРЕСА_3 , при цьому нецензурно висловлювався в її адресу.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив умисне невиконання обмежувального припису, що застосований до нього судом, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 390-1 КК України

Прокурор Франківської окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням про розгляд кримінальних проступків у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_6 подали до суду заяву, згідно якої обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст.12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальними проступками.

За вимогами ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків повністю знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ст.390-1 КК України, як в умисному невиконанні обмежувального припису, що застосований до нього судом.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , передбачені, ст. 66 КК України, визнання своєї вини, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені, ст. 67 КК України, не виявлено.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, позицію сторони обвинувачення, та враховуючи, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд доходить до наступного висновку. При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд бере до уваги конкретні обставини вчинених правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, в цілому характеризується позитивно, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, на обліку в лікаря - лікаря - психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 01.2016 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, відтак слід призначити покарання необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів - в межах санкції статті особливої частини КК України, за якою кваліфіковано його дії у виді обмеження волі в межах, передбачених санкцією ст.390-1 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України: DVD-R диски, що зберігаються при матеріалах кримінальних проваджень- залишити при матеріалах справи.

Керуючись статтями 100, 369-370, 373-374, 382, 394, 395 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.390-1КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Речові докази: DVD-R диски, що зберігаються при матеріалах кримінальних проваджень- залишити при матеріалах справи.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених у ч. 1 ст. 394 КПК України, а саме: даний вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1