УХВАЛА

27 червня 2024 року

м. Київ

справа № 522/14747/23

провадження № 51 - 3255 впс 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні подання голови Одеського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження № 0000913 (справа № 522/14747/23) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України (далі - КК), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

установив:

Вказане подання надійшло до Верховного Суду для розгляду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Подання мотивоване тим, що відповідно до положень ст. 32 КПК вказане кримінальне провадження повинно здійснюватися місцевим судом в межах територіальної юрисдикції Київського апеляційного суду, оскільки зі змісту обвинувального акта вбачається, що інкриміновані ОСОБА_5 злочини вчинені у Солом`янському районі м. Києва, де вона займається господарською діяльністю. А тому кримінальне провадження щодо неї необхідно передати на розгляд із Приморського районного суду м. Одеси до іншого місцевого суду,

в межах територіальної юрисдикції Київського апеляційного суду.

Колегія суддів (далі - Суд), заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченої та

її захисника, обговоривши наведені у поданні доводи, дійшла висновку про таке.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд,

у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд,

у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого

в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

26 липня 2023 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000913 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191,

ч. 1 ст. 366 КК.

Згідно з вимогами ст. 12 КК більш тяжким злочином є кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК.

Зі змісту обвинувального акта випливає, що ОСОБА_7 обвинувачується

у привласненні чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем у особливо великих розмірах.

Також, як убачається, більш тяжкий інкримінований ОСОБА_7 злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК, було вчинено за таких обставин.

Фізична особа підприємець ОСОБА_7 , будучи службовою особою, шляхом зловживання своїм службовим становищем, склала та підписала офіційний документ - Акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт по Договору КД-21733 від 7 квітня 2021, на загальну суму 2 025 076, 00 грн, до якого внесла завідомо неправдиві відомості про обсяги та вартість фактично виконаних будівельних робіт, що призвело до їх завищення на суму 1 348 279, 75 грн, після чого передала його до ДП «Морський порт» для підписання Замовником.

У подальшому, на підставі цього документу з розрахункового рахунку ДП «Одеський порт» 11 червня 2021 року було здійснено перерахунок грошових коштів на загальну суму 2 025 076,00 грн на розрахунковий рахунок

ФОП ОСОБА_5 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк», якими остання розпорядилась на власний розсуд. Внаслідок необґрунтованого завищення обсягів та вартості фактично виконаних будівельних робіт по Договору КД-21733, ОСОБА_5 привласнено кошти ДП «Одеський морський торговельний порт» на загальну суму 1 348 279, 75 грн.

Склад злочину, передбачений ст. 191 КК , визначений законодавцем як матеріальний і вважається закінченим за ознакою «привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем» (що

в даному кримінальному провадженні і інкримінується обвинуваченій) з моменту вилучення винною особою чужого майна й отримання нею можливості розпорядитися ним як власним. У зазначеному кримінальному провадженні майнова шкода настала в момент перерахунку коштів з розрахункового рахунку ДП «Одеський порт». У цей же час обвинувачена (якщо її винуватість буде доведено в установленому законом порядку) отримала можливість розпоряджатися цими коштами, як власними, а тому саме в цей момент злочин слід вважати закінченим.

Разом з тим, місце здійснення господарської діяльності (ФОП ОСОБА_5 , яка зареєстрована та здійснює свою діяльність за адресою: АДРЕСА_1 ), на рахунок якої перераховано кошти, не є визначальним

у цьому випадку, оскільки обвинувачена могла розпоряджатися такими коштами в будь-якому місці, з використанням відповідних сучасних програмно-технічних засобів і банківських сервісів.

З урахуванням викладених у обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, не вбачається конкретного місця (адміністративно-територіальної одиниці), де саме обвинувачена, за версією органу досудового розслідування, отримала можливість розпоряджатися коштами ДП «Одеський морський торговельний порт», а отже неможливо точно визначити місце вчинення злочину.

Тому, зі змісту обвинувального акта не вбачається, що більш тяжке кримінальне правопорушення було вчинено на території, в межах територіальної юрисдикції Київського апеляційного суду.

Водночас досудове розслідування у даному кримінальному провадженні було закінчено у м. Одесі.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення подання голови Одеського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження № 0000913 (справа

№ 522/14747/23) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Керуючись статтями 32, 34 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити у задоволенні подання голови Одеського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження № 0000913 (справа № 522/14747/23) за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3