Справа № 308/5476/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Ужгородської оружної прокуратури ОСОБА_4 , про надання дозволу на проведення обшуку,-

В С Т А Н О В И В :

Із внесеного клопотання слідує, що 27.01.2024 року до ужгородського РУП надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_5 про те, що невідома особа викрала зовнішню камеру відеонагляду марки «Hikvision AcuSense» зі стіни будівлі ТОВ "Газмережі", що за адресою м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2, що перебуває на балансі товариства, чим спричинила матеріальну шкоду, на суму що встановлюється.

14.03.2024 до слідчого відділу надійшов ініціативний рапорт о/у ВКП цього ж підрозділу, про те що проведеними оперативно-розшуковими заходами, встановлено що до вчинення даного злочину причетний:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який неодноразово судимий на вчинення майнових злочинів, має сумнівне коло спілкування, за місцем свого фактичного проживання характеризується посередньо, із сусідами підтримує відносини по побутовому рівні, окрім цього має завжди при собі значні суми грошових коштів, хоча офіційно не працює, які витрачає на розпивання алкогольних напоїв та вживання наркотичних речовин.

Окрім цього, згідно показів свідка ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 щонеділі здійснює торгівлю на ринку «Нива», що на території м. Ужгород, та одного із днів помітив на «викладці» вживану камеру відеоспостереження, про походження якої із свідком спілкуватись не хоті та покинув територію ринку.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що з метою виявлення та фіксації відомостей п обставини вчинення кримінального правопорушення та те, що є достатні підстав вважати, що за місцем реєстрації ОСОБА_6 , що за адресою АДРЕСА_1 , можуть зберігатись знаряддя вчинення злочину, в тому викрадена відеокамера зовнішнього спостереження марки «Hikvision AcuSense», а також інші речі докази по кримінальному провадженні, для повного, неупереджено всебічного вважала би за доцільне отримати дозвіл на проведення слідчих (розшукових) дій, а саме - обшуку у житловому приміщенні адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира за адресою АДРЕСА_1 , інформація про власника житла відсутня.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення слідчого з приводу внесеного клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з приписами ст.ст. 85, 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Як слідує зі змісту п. 10 ч. 3 ст. 214, ч.1 ст. 233 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні та проводяться лише після внесення відомостей щодо кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (крім огляду місця події у невідкладних випадках).

Відповідно до п. п. 4, 5, 6 ч. 3 ст. 234 КПК України, клопотання слідчого, погоджене з прокурором, повинне містити відомості про: підстави для обшуку; житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Обшук згідно з ч. 1 ст. 234 КПК України проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді. Згідно ч. 5 ст. 234 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 27.01.2024 року внесені до ЄРДР за № 0000426, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування внесеного клопотання слідчий вказує на те, що в органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що за місцем реєстрації ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_1 , можуть зберігатись знаряддя вчинення злочину.

Разом з тим, слідчий, всупереч вимог ч. 5 ст. 234 КПК України, не надав слідчому судді належних доказів, які б підтвердили, що відшукувані речі знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи.

Також у матеріалах клопотання відсутні належні і допустимі докази, які б свідчили про те, що за місцем розташування зазначеного володіння можуть знаходитись відшукуванні документи, зокрема, чим саме підтверджується вказана інформація, адже на підставі цих даних слідчий суддя має вирішити питання про надання дозволу на проведення обшуку, враховуючи положення ч. 5 ст. 234 КПК України. Так, у матеріалах клопотання щодо вищевказаної інформації, не встановлено достатньої сукупності доказів, які б давали підстави дійти до обґрунтованого висновку про необхідність проведення зазначеної слідчої дії.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 7 липня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» вказав, що невизначене формулювання обсягу обшуку дало органу влади на власний розсуд вирішувати, які матеріали підлягають вилученню, що призвело до вилучення, крім документів, які стосуються справи, деяких особистих речей. ЄСПЛ зазначив, що відсутність вказівки на конкретну мету обшуку є порушенням ст. 6 Конвенції.

Аналогічна позиція ЄСПЛ міститься в рішенні від 15 липня 2003 року у справі «Ернст та інші проти Бельгії», де вказано, що ордер на проведення обшуку не містив інформації щодо мети проведення обшуку та про предмети, що підлягають вилученню. Таким чином, слідчих було наділено широкими повноваженнями, обшуки не були пропорційними.

Зазначені міжнародні гарантії прав людини на недоторканість житла, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя, недоторканість прав власності нормативно визначені в Конституції України та є, відповідно до положень ст. 2 КПК України, загальними засадами кримінального провадження.

Згідно з процесуальними нормами глави 20 КПК України, обшук відноситься до слідчої дії. Законодавець визначає сукупність підстав, які є необхідними для проведення слідчої (розшукової) дії, а саме: 1) наявність достатніх відомостей, 2) можливість досягнення мети слідчої дії. При цьому, обставини, які вказують на наявність достатніх відомостей і на можливість досягнення мети слідчої дії, можуть бути отримані в ході проведення інших слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, у ході проведення оперативно-розшукових заходів, ревізій та перевірок, а також при проведенні інших процесуальних дій передбачених КПК України, в тому числі й заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема, тимчасового доступу до речей і документів.

Крім того, в даному випадку слідчий просить надати дозвіл на проведення такої слідчої дії як обшук, але при цьому відсутня сукупність відомостей, яка при їх оцінці може привести до єдиного висновку - необхідність проведення такої слідчої дії як обшук.

Слідчим під час розгляду клопотання не доведено, що у органу досудового розслідування були перешкоди в отримані доказів по справі шляхом проведення інших процесуальних заходів (окрім обшуку), які входять до повноважень слідчого.

Таким чином, клопотання ґрунтується на припущеннях, хоча внаслідок обшуку можуть бути реально, істотно обмежені та порушені права і інтереси інших правомірних власників чи користувачів можливого спірного майна, а отже слідчий не довів, що порушення конституційних прав особи співмірно із завданнями кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя, виходячи з вимог ч. 5 ст. 234 КПК України, приходить до висновку, що внесене клопотання є необґрунтованим, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 233, 234, 235, 237 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Ужгородської оружної прокуратури ОСОБА_4 , про надання дозволу на проведення обшуку - відмовити

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1