Справа № 182/5622/23
Провадження № 1-кп/0182/642/2024
У Х В А Л А

Іменем України

01.02.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд, Дніпропетровської області у складі:

головуючого -судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про вчинення якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.03.2016 року за №0000984 стосовно ОСОБА_3 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника

потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_3 в режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження №0000984 за обвинуваченням ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні, діючи відповідно до договору про надання послуг захисника від 29.01.2024 року, надав заяву-клопотання гр. ОСОБА_7 , яка є заставодавцем у зазначеному кримінальному провадженні, про повернення їй суми застави - 214720 гривень, внесеної нею 13 вересня 2023 року на депозитний рахунок Територіального управління юстиції Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області.

В клопотанні зазначено, що судом незаконно з порушенням норм матеріального і процесуального закону винесено ухвалу від 23.01.2024 року про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування запобіжного заходу у вигляді застави і поверненні її суми заставодавцю.

08.09.2023 слідчим суддею стосовно ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали щодо тримання під вартою не може перевищувати 60 днів і строк досудового розслідування, тобто вказана ухвала діяла до 12 год. 06 листопада 2023 року. Одночасно стосовно ОСОБА_3 визначено можливість внесення застави у сумі кратній 80 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становило 214720 гривень, з метою забезпечення виконання останньою обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України. Визначені обов`язки ОСОБА_3 зобов`язана була виконувати з моменту внесення за неї застави, а саме в строк до 12 год 06 листопада 2023 року.

13.09.2023 р. ОСОБА_7 було внесено заставу на депозитний рахунок ДСА України у сумі 214720 гривень. О 12 год 06.11.2023 року, на думку заявниці, строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу закінчився і вона втратила чинність. Відповідно до ч.11 ст. 182 КПК України , застава, яку не було звернуто у дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_5 підтримав мотиви клопотання, викладенні у заяві гр.. ОСОБА_7 і просив його задовольнити, посилаючись на те, що строк дії ухвали слідчого судді від 08.09.2023 р. сплинув і дія запобіжного заходу у вигляді застави припинила свою чинність. Обвинувачена ОСОБА_3 дотримувалась обов`язків покладених на нею ухвалою слідчого судді, на неї не були покладені нові обов`язки або продовжені раніше обрані обов`язки. До того ж, захисник вважав, що звернення суми застави у дохід держави без згоди заставодавця навіть в подальшому, є неможливим за законом, як пропонував прокурор. А відмова суду в поверненні внесеної суми застави заявниці без права на оскарження відповідної ухвали суду, є перешкоджанням її прав щодо доступу до правосуддя і тому він вимушений буде оскаржувати як незаконну ухвалу так і дії суду.

Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала клопотання захисника в інтересах гр. ОСОБА_7 і просила його задовольнити, повернувши суму застави заставодавцю.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання щодо повернення суми внесеної застави стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 , посилаючись на те, що вказаний запобіжний захід стосовно обвинуваченої сприяє виконанню обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків. До того ж, строк дії запобіжного заходу у вигляді застави є невизначеним законодавцем і до тепер він не припинив свою дію.

Потерпілий ОСОБА_6 заперечував проти клопотання щодо повернення суми застави.

Суд дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, позицію захисника та обвинуваченої, потерпілого, не находить підстав для задоволення клопотання про повернення внесеної суми застави застовадацю, з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. При цьому в ухвалі слідчого судді зазначаються які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави. а також можливість її застосування.

Так, ухвалою слідчого судді ОСОБА_8 від 08.09.2023 року у зазначеному кримінальному провадженні стосовно підозрюваної на той час ОСОБА_3 .. з урахуванням усіх обставин справи, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливість внесення застави у сумі кратній 80 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становило 214720 гривень, з метою забезпечення виконання останньою обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, які визначені ухвалою слідчого судді.

З моменту внесення визначеної суми застави, тобто з 13.09.2023 року ОСОБА_3 є особою стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді застави. При цьому на неї покладено ряд обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України і визначених слідчим суддею. Ухвала слідчого судді не оскаржувалася, ані в частині суми застави ані в частині визначення відповідних обов`язків.

Законодавцем не визначено обмежений строк дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч.11 ст. 182 КПК України зазначено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. Відповідно до вимог ст. 176 КПК України застава визначена як самостійний запобіжний захід, який може бути застосований як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 5 ст.191 КК України, який є особливо тяжким злочином. Відповідно до відомостей, зазначених в обвинувальному акті, вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично мешкає АДРЕСА_2 . Під час досудового розслідування ОСОБА_3 оголошувалась у розшук, досудове розслідування кримінального провадження зупинялося, що було враховано слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу стосовно неї у вигляді тримання під вартою. На даний момент обвинувачена тимчасово проживає в м. Одесі і бере участь в судовому розгляді кримінального провадження переважно в режимі відео конференції.

Належне виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, а саме її явка в судові засідання, не свідчить про зменшення або відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання запобіжного заходу, а є результатом застосування до обвинуваченої саме запобіжного заходу у вигляді застави, втрата якої є певним стримуючим важелем, що забезпечує її належну процесуальну поведінку.

Заявниця ОСОБА_7 , добровільно виявила бажання внести заставу у розмірі визначеному ухвалою слідчого судді. Внесення застави було правом, а не обов`язком заставодавця, якій було відомо призначення внесених нею особисто коштів. Судовий розгляд кримінального провадження лише розпочався і строк дії запобіжного заходу у вигляді застави не припинив своєї дії.

З урахуванням викладеного, заявлене клопотання не може бути задоволене.

Керуючись ст. ст. 182, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання гр. ОСОБА_7 , яка є заставодавцем у зазначеному кримінальному провадженні, про повернення їй суми застави - 214720 гривень, внесеної нею 13 вересня 2023 року на депозитний рахунок Територіального управління юстиції Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1