Справа № 522/4929/24
Провадження по справі № 1-кс/522/1915/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000185 від 29.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

28.02.2024 року до ч.ч ВП №1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те що 28.03.2024 о 09:20 за адресою АДРЕСА_1 , був зупинений CHEVROLET AVEO з державним номером НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 який позбавлений права керувати транспортним засобом на 5 років, та систематично не виконує рішення суду.

Інспектором взводу 2 роти 3 батальйону полку УПП в Одеській області ДПП, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 було складено рапорт, згідно якого ОСОБА_4 позбавлений права керувати транспортним засобом рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18.10.2023 на 5 років, (Постанова ААД №536218).

За даним фактом слідчим відділенням відділення поліції № 1 Одеського районного управління № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000185 від 29.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.

28.03.2024 в ході проведення першочергових розшукових заходів адресою: АДРЕСА_2 , було оглянуто транспортний засіб, а саме автомобіль «CHEVROLET AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 яким управляв ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, він є власником, та вилучено його.

Таким чином автомобіль «CHEVROLET AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, та ключі є тимчасово вилученим майном, яке вилучено для подальшого досудового розслідування.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України: «Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу».

Автомобіль «CHEVROLET AVEO» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, та ключі, згідно ч.3 ст. 167 КПК України відносяться до речей, які є предметом кримінального правопорушення.

Згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України»: «Зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів».

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті автомобіля «CHEVROLET AVEO» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, та ключів, що є речовими доказом та мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КПК України автомобіль «CHEVROLET AVEO» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, та ключі, підпадає під ознаки іншого володіння особи.

Зазначений автомобіль «CHEVROLET AVEO» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, та ключі мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, його арешт потрібен для позбавлення власника можливості відчужувати вказане майно, що б у ході подальшого розслідування мати можливість його дослідження за вказаним місцем зберігання.

Якщо транспортний засіб буде перебувати у володінні особи, яка зацікавлена в кінцевому рішенні у кримінальному провадженні або до нього буде доступ сторонніх осіб, існує реальна загроза відчуження, зміни або знищення вказаного майна, його втрата може слугувати втратою доказової бази у провадженні.

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті майна, а тому прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Позиція учасників судового розгляду.

Cлідчий в судовому засіданні підтримала вимоги клопотання в повному обсязі.

Власник автомобіля «CHEVROLET AVEO» ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти накладення арешту.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши думку учасників, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.

Вилучені предмети, відповідно до ст. 98 ч. 1 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні відділення поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в м. Одеса ГУНП України в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000185 від 29.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що є достатньо підстав вважати, що автомобіль CHEVROLET AVEO з державним номером НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , може містити відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, тому мають значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні.

Критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. При цьому, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є їй пропорційними. Водночас, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

КПК у частині четвертій статті 173 визначає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження прав особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК).

На думку слідчого судді, накладення арешту в даному випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження. При цьому, суд враховує, серед іншого, суспільну небезпеку можливого кримінального правопорушення, його специфіку, тяжкість.

У ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено негативних наслідків арешту майна. Що стосується прав та законних інтересів власників майна, то слідчий суддя вважає, що такі обмеження не є обтяжливими для них.

З урахуванням зазначеного, слідчий суддя переконаний, що накладення арешту у цьому випадку є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження та переслідує легітимну мету.

Також, слідчий суддя вважає обґрунтованим застосувати заборону користування майном, зважаючи на встановлені ризики приховування, знищення майна, яке є речовими доказами.

З фабули клопотання встановлено, що гр. ОСОБА_4 було позбавлено право керування транспортним засобом на 5 років, проте, всупереч рішенню суду, останній перебував за кермом автомобілю.

Накладення арешту на майно не є припиненням або позбавленням права власності на нього.

На думку слідчого судді, враховуючи, що досудове розслідування перебуває на початковому етапі, слід накласти арешт із забороною користування зазначеним автомобілем, віддавши на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про можливість задоволення клопотання та накладення арешту на зазначене в клопотанні слідчого майно.

Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною користування на автомобіль «CHEVROLET AVEO», д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 21.03.1958 року, автомобіль «CHEVROLET AVEO» д.н.з. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , передавши цей автомобіль та ключі від нього на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

Попередити ОСОБА_4 , що у разі порушення порядку та умов зберігання, а також здійснення незаконних дій щодо вказаного в клопотанні майна, передбачена кримінальна відповідальність у відповідності до ст. 388 КК України.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 05.04.2024 року о 15:15 годині в залі суду №131.

Слідчий суддя: ОСОБА_6

05.04.2024