Справа № 635/250/23
Провадження № 1-кп/639/125/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 14.09.2022 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000271 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч.4 ст. 408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, у військовому званні «сержант», перебуваючи на посаді номера обслуги зенітного кулеметного відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та незаконно, тимчасово ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості проходити військову службу, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 46, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 02.08.2022 року самовільно залишив місце служби, а саме АДРЕСА_1 та до 05.08.2022 року проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявила клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 в частині обвинувачення за ч. 5 ст. 407 КК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 в частині обвинувачення за ч. 5 ст. 407 КК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи заявленого клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Скасування злочинності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: а) скасування норм Особливої частини КК; б) внесення змін до норм Особливої частини КК - включення до диспозицій додаткових ознак або виключення ознак, які були у попередній редакції норми; в) внесення змін до норм Загальної частини КК (наприклад, доповнення КК додатковою обставиною, що виключає злочинність діяння); г) нового офіційного тлумачення кримінально-правової норми, яке змінює обсяг забороненої цією нормою поведінки без зміни її змісту (без зміни "букви" закону).

Закон, який має зворотну дію в часі, поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання цим законом чинності та: а) не були притягнуті до кримінальної відповідальності (у цьому випадку кримінальна справа не може бути порушена у зв`язку з відсутністю події злочину); б) котрим пред`явлене обвинувачення у вчиненні злочину (кримінальна справа підлягає закриттю за відсутністю події злочину); в) засуджені обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, і відбувають покарання; г) відбули покарання, але мають непогашену чи незняту судимість.

Пункт 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначає, що кримінальне провадження закривається, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Судовим розглядом встановлено, що з 10.02.2023 року в провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 14.09.2022 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000271 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч.4 ст. 408 КК України.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_5 обвинувачуються, з-поміж іншого, у самовільному залишенні місця служби без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби), що мало місце у період з 02.08.2022 по 05.08.2022.

13.07.2023 року згідно ЗУ «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо усунення суперечностей у караності кримінальних правопорушень» були внесені зміни до ч. 5 ст. 407 відповідно до яких диспозиція викладена в наступній редакції: «Самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану"

Частина 5 статті 407 КК України була інкримінована обвинуваченому у цьому кримінальному провадженні тоді, коли чинною була попередня редакція зазначеної норми, яка не визначала тривалість самовільного залишення військової частини без поважних причин понад три доби, вчиненого в умовах воєнного стану.

Оскільки на час розгляду клопотання сторони захисту диспозиція частини 5 статті 407 КК України змінена, тому дії ОСОБА_5 вже не є кримінально-карним діянням, оскільки самовільне залишення місця служби тривало з 02.08.2022 по 05.08.2022, тобто не понад 3 доби, як визначено частиною 5 статті 407 КК України.

Суд ураховує, що кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння.

За встановлених обставин, кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 407 КК України за епізодом самовільного залишення місця служби у період з 02.08.2022 до 05.08.2022 підлягає закриттю на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284, 350, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 407 КК України - задовольнити.

Кримінальне провадження №0000271 від 14.09.2022 в частині обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 407 КК України - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Продовжити розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1