279/1928/24
1-кс/279/391/24

22 березня 2024 року
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна, в якому зазначив, що 21.03.2024 року близько 13:00 години надійшло повідомлення від працівників КВК АДРЕСА_1 , про те, що під час огляду посилки «Нової Пошти», яка надійшла від громадянина ОСОБА_4 засудженому ОСОБА_5 , виявлено у трьох парах шкарпеток чорного кольору порошкоподібну речовину білого кольору.
Під час проведення огляду місця події в приміщенні для зберігання добової норми дезінфікуючих розчинів та засобів індивідуального захисту вищевказаної установи було виявлено та вилучено:
- експрес-накладну, що упаковано до паперового конверту;
- три пари шкарпеток із порошкоподібною речовиною, які упаковано до спеціального пакету WAR0074565.
- змив на марлевий тампон із етикетки шкарпеток, який упаковано до паперового конверту.
З метою встановлення істини у кримінальному провадженні, збереження речей, які можуть бути речовими доказами, слідчий просить накласти арешт на експрес-накладну, що упаковано до паперового конверту; три пари шкарпеток із порошкоподібною речовиною, які упаковано до спеціального пакету WAR0074565, змив на марлевий тампон із етикетки шкарпеток, який упаковано до паперового конверту.
Майно, на яке слідчий просить накласти арешт, було вилучено 21.03.2024 року .
Відповідно до ст.171 ч.5 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Порушення строків подання клопотання до суду не встановлено.
Відповідно до вимог ст.167 КПК України, вищеназване вилучене майно має статус тимчасово вилученого.
Частиною 1 ст.170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч.3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Слідчим суддею встановлено, що є всі підстави вважати, що лише частина майна, на яке слідчий просить накласти арешт, може бути предметом злочинного посягання та використано як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за ст.307 ч.2 КК України.
Змиви, які зафіксовані, як матеріальні об`єкти створені безпосередньо органом слідства, вони не належать іншій фізичній чи юридичній особі, яка, в разі не накладення на них арешту, може заявити про свої права та таке майно. Не містить клопотання і обґрунтування того, що існують ризики зникнення або знищення таких об`єктів, які створені органом досудового розслідування та перебувають у його володінні.
Згідно ст.170 ч.1 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Керуючись ст. 167, 170-173 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на експрес-накладну, що упаковано до паперового конверту; три пари шкарпеток із порошкоподібною речовиною, які упаковано до спеціального пакету WAR0074565.
В накладенні арешту на змив на марлевий тампон із етикетки шкарпеток - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя: ОСОБА_1