справа № 439/1246/24
провадження № 1-кп/439/155/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

у підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні внесенному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000103 від 05 квітня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, із вищою освітою, розлученої, працюючої на посаді фахівця по затвердженню виробничого устаткування Бродівського виробничого підрозділу ТзОВ «Електроконтакт Україна», має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

05 квітня 2024 року, приблизно о 17 год. 20 хв. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Fiat» моделі «Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись ним проїзною частиною площі Ринок у місті Броди, Золочівського району Львівської області, на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг почала здійснювати маневр повороту наліво на вулицю Героїв Авіаторів, під час чого, порушуючи вимоги п.10.1 Розділу 10, п.16.11 Розділу 16, вимоги дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» Розділу 2 «Знаки пріоритету» Розділу 22 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (надалі - ПДР України), згідно яких передбачено, що п.10.1.: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; п.16.11.: «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.»; 2.1 "Дати дорогу": «Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою».

При цьому, водій ОСОБА_4 не була достатньо уважна, керуючи транспортним засобом та належно не стежила за дорожньою обстановкою і дорожніми умовами, у зв`язку із чим не відреагувала відповідним та належним чином на їх зміну, чим порушила вимоги пунктів 1.5, 1.10 (в частині визначення понять: «дорожні умови», «дорожня обстановка», дати дорогу»), 2.3 (підпунктів «б», «д») ПДР України, які зобов`язували її своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, проявивши неуважність та необережність, не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншому учаснику руху, не стежила за дорожніми умовами та відповідно не реагувала на їх зміну, діючи з необережності, здійснюючи поворот ліворуч на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг не дала дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі зліва направо відносно напрямку руху ОСОБА_4 , та допустила зіткнення з технічно справним автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2105», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали технічні пошкодження, а водію автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2105», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді колото-забійної рани на передньо-зовнішній поверхні правої гомілки в нижній третині, відкритого сегментарного перелому нижньої третини правої малогомілкової кістки із зміщенням кісткових фрагментів, багатоуламкового вдавленого внутрішньосуглобового перелому дистального метаепіфізу правої великогомілкової кістки із зміщенням, які утворились від дії тупих предметів, якими могли бути виступаючі частини салону легкового автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди 05 квітня 2024 року, не були небезпечними для життя в момент заподіяння та відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров?я.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.10.1 Розділу 10, п.16.11 Розділу 16, вимоги дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу» Розділу 2 «Знаки пріоритету» Розділу 22 Правил дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме спричиненням потерпілому ОСОБА_7 тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Захисник ОСОБА_8 подав клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження просить закрити.

У судовому засіданні обвинувачена підтримала подане клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим, зазначивши, що відшкодувала завдані збитки та сплатила процесуальні витрати на залучення експерта, просила клопотання задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій підтвердив факт примирення з обвинуваченою, клопотання просив задовольнити та звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності, вказав, що примирився з обвинуваченою, претензій до ОСОБА_4 ні матеріального ні морального характеру не має.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні щодо задоволення заявленого клопотання не заперечував та зазначив, що відповідно до ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила необережний нетяжкий злочин звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Суд, заслухавши думку учасників провадження, вважає, що ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

За змістом ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно зі ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

В силу вимог ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При вирішенні клопотання суд приймає до уваги те, що обвинувачена раніше не судима, щиро розкаялася, примирилася з потерпілим, відшкодувала завдані збитки.

Судом було роз`яснено обвинуваченій, що кримінальне провадження закривається з нереабілітуючих підстав. Обвинувачена заявила, що підстави та наслідки звільнення за ст.46 КК України її зрозумілі і просить суд розглянути подане нею клопотання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст. 46 КК України, для звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

Обставин, які б виключали звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, судом не встановлено.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що обвинувачену ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовано.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави згідно з вимогами частини 2 статті 124 КПК України.

Також, встановлено, що ухвалою слідчого судді Бродівського районного суду Львівської області від 09.04.2024 року накладено арешт у спосіб позбавлення права на відчуження, користування та розпорядження на тимчасово вилучене 05 квітня 2024 року під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди майно: автомобіль марки «Fiat» моделі «Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, згідно із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_9 та автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2105», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який, згідно із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_10 .

Враховуючи те, що мета заходу забезпечення кримінального провадження - арешт майна у кримінальному провадженні № 0000103 від 05 квітня 2024 року досягнута, подальший арешт майна є недоцільним та може призвести до неправомірного обмеження права особи користуватися належним їй майном, а відтак арешт майна, в даному випадку, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.46 КК України, ст.ст. 284, 285, 286 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, а кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000103 від 05 квітня 2024 року відносно ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 3786 гривень 40 копійок за проведення судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/114-24/8295-ІТ від 29.04.2024.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 3786 гривень 40 копійок за проведення судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/114-24/8281-ІТ від 29.04.2024.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 5679 гривень 60 копійок за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/114-24/8292-ІТ від 02.05.2024.

Скасувати арешт майна, який був накладений відповідно до ухвали слідчого судді Бродівського районного суду Львівської області від 09.04.2024 року за номером 439/767/24 на:

- автомобіль марки «Fiat» моделі «Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_9 ;

- автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2105», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який, згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_10 .

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 08.07.2024 року.

Суддя ОСОБА_1