УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001103 від 08.11.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 362 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001103 від 08.11.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 362 КК України, про арешт майна, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , а саме: на корпоративні права ТОВ «Авторомі-Транс» (), адреса реєстрації: Харківська обл., Харківський р-н., смт. Пісочин, вул. Автомобільна, буд. 8, у вигляді 100 % частки статутного капіталу ТОВ «Авторомі-Транс» вартістю 100 000,00 грн., що належать кінцевому бенефіціарному власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001103 від 08.11.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 362 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 будучи керівником та засновником ТОВ «Авторомі-Транс» (), яке має ліцензію на право провадження господарської діяльності з перевезенням пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом з дозволеним видом роботи: міжнародні перевезення вантажів та небезпечних відходів), яка була видана відповідно до наказу Укртрансбезпеки від 16.05.2016 № 237, та достовірно знаючи про введення правового режиму воєнного стану по всій території України, будучи обізнаним про проведення загальної мобілізації, а також про наявність діючих обмежень на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, в період часу з 15.04.2022 по 06.03.2023, перебуваючи за адресою місцезнаходження офісного приміщення ТОВ «Авторомі-Транс»: Харківська обл., Харківський р-н., смт. Пісочин, вул. Автомобільна, буд. 8, діючи умисно, з корисливих мотивів, всупереч встановленим законодавством обмежень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом усунення перешкод, маючи доступ до підсистеми Єдиного комплексу інформаційних систем Укртрансбезпеки, увійшовши до вищевказаної підсистеми, створював «заявки на перетин 18-60», подаючи неправдиві відомості, відносно осіб які не перебували з ним у трудових відносинах, порушуючи передбачені вимоги ст. 24 Кодексу законів про працю України, п. п. 9, 10 ліцензійних умов затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 за № 1001, а саме, щодо перетину кордону: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному комплексі інформаційних систем Укртрансбезпеки, директор ТОВ «Авторомі-Транс» ОСОБА_5 в період часу з 15.04.2022 по 06.03.2023, перебуваючи за адресою місцезнаходження офісного приміщення ТОВ «Авторомі-Транс»: Харківська обл., Харківський р-н., смт. Пісочин, вул. Автомобільна, буд. 8, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій створив записи, які були інтегровані в систему «Шлях» та автоматично передані до Державної прикордонної служби України, щодо вищезазначених осіб, які не перебували у трудових відносинах з ТОВ «Авторомі-Транс» ().

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 будучи керівником та засновником ТОВ «Авторомі-Транс» (), яке має ліцензію на право провадження господарської діяльності з перевезенням пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом з дозволеним видом роботи: міжнародні перевезення вантажів та небезпечних відходів), яка була видана відповідно до наказу Укртрансбезпеки від 16.05.2016 № 237, та маючи персональний доступ до електронного кабінету перевізника Єдиного комплексу інформаційних систем (системи «Шлях»), адміністратором якої є Державна служба України з безпеки на транспорті, в період часу з 15.04.2022 по 06.03.2023, перебуваючи за адресою місцезнаходження офісного приміщення ТОВ «Авторомі-Транс»: Харківська обл., Харківський р-н., смт. Пісочин, вул. Автомобільна, буд. 8, вчинив несанкціоновану зміну інформації, яка оброблюється у вказаній системі.

09.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 362 КК України.

Як зазначає слідчий в своєму клопотанні, що санкція ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , передбачає конфіскацію майна.

Так органом досудового розслідування було встановлено, що одноосібним кінцевим бенефіціарним власником 100% статутного капіталу в розмірі 100 000 грн, ТОВ «Авторомі-Транс» () та засновником є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, встановлено, що корпоративні права ТОВ «Авторомі-Транс» (), адреса реєстрації: Харківська обл., Харківський р-н., смт. Пісочин, вул. Автомобільна, буд. 8, у вигляді 100 % частки статутного капіталу ТОВ «Авторомі-Транс» () вартістю 100 000,00 грн, належать ОСОБА_5 .

Таким чином, слідчий в своєму клопотанні просить, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, накласти арешт на вищезазначене майно підозрюваного ОСОБА_5 .

Також слідчий в своєму клопотанні відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України просив розглянути його без участі власника нерухомого майна та зацікавлених осіб для попередження можливості відчуження вказаного майна.

В судове засідання слідчий не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, однак подав до суду заяву, в якій просив здійснити розгляд клопотання без його участі та задовольнити клопотання про арешт майна з підстав у ньому наведених.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.

Так, у провадженні Головного слідчого управління Служби безпеки України перебувають матеріали кримінального провадження № 0001103 від 08.11.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 362 КК України.

Звернення слідчого з клопотанням про арешт на вказане нерухоме майно зумовлено необхідністю забезпечення подальшої можливої конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Як убачається з витягу з кримінального провадження № 0001103 від 08.11.2022, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості, зокрема, за ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий в клопотанні порушує питання про накладення арешту на майно, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 , а саме: корпоративні права ТОВ «Авторомі-Транс» (), адреса реєстрації: Харківська обл., Харківський р-н., смт. Пісочин, вул. Автомобільна, буд. 8, у вигляді 100 % частки статутного капіталу ТОВ «Авторомі-Транс» вартістю 100 000,00 грн, що належать кінцевому бенефіціарному власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів клопотання вбачається, що 09.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 362 КК Україниу вказаному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим у відповідності до ч. 1 ст. 42 КПК України останній набув статусу підозрюваного у скоєнні згаданих кримінальних правопорушень.

Санкція ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, за якою, зокрема, підозрюється ОСОБА_5 , передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

А тому, у разі доведення винуватості ОСОБА_5 , зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, майно, яке належить на праві власності підозрюваному підлягатиме конфіскації у дохід держави.

Крім того, існують реальні ризики передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

З огляду на наведене та з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0001103 від 08.11.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 362 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,яке належить йому на праві власності, а саме, на:

-корпоративні права ТОВ «Авторомі-Транс» (), адреса реєстрації: Харківська обл., Харківський р-н., смт. Пісочин, вул. Автомобільна, буд. 8, у вигляді 100 % частки статутного капіталу ТОВ «Авторомі-Транс» вартістю 100 000,00 грн., що належать кінцевому бенефіціарному власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заборонити особам уповноваженим на здійснення державної реєстрації, вносити будь-які зміни та реєстрації будь-яких передбачених Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» щодо всіх вищевказаних товариств (підприємств), в тому числі, але не виключно, заборонити вносити зміни до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про зміну складу та часток учасників товариств, зміну особи, що уповноважена вчиняти юридичні дії від імені підприємств, про зміну органів управління товариствами, про зміну місцезнаходження товариств, про зміну розміру статутного капіталу, проводити передачу реєстраційних справ товариств.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1