Провадження № 1-кс/752/8546/23
У Х В А Л А

Іменем України

11 грудня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_5 , погоджене прокурором відідлу прокуратури АР Крим та м. Севастополя ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Тамбова, російської федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні № 0000036 від 03.04.2018р., -

В С Т А Н О В И В:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 03.04.2018р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування клопотання слідчий посилається на те, що внаслідок збройної агресії з боку російської федерації військовослужбовцями збройних сил рф в лютому 2014 року встановлено ефективний контроль як над територією Автономної Республіки Крим, так і за діяльністю розташованих там органів влади. Тобто рф відповідно до ст. 42 «Положення про закони і звичаї війни на суходолі», що є додатком до Гаагської конвенції «IV Конвенція про закони і звичаї війни на суходолі» від 18.10.1907, здійснено тимчасову окупацію вказаної території України.

Крім того, згідно із статтями 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14.12.1974 № 3314 (XXIX) серед іншого визначено, що ознаками агресії є застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави. При цьому, як акт агресії незалежно від оголошення війни, кваліфікується вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або її частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»

№1207-VII від 15.04.2014, тимчасово окупована рф територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та Законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Крім того, відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 1 вказаного Закону Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими рф з 20 лютого 2014 року.

Відповідно до ч.?6 ст.?17 Конституції України, на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Так, наприкінці лютого 2014 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням встановити не надалося можливим, на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя із числа осіб, які прихильно ставились до питання приєднання Автономної Республіки Крим та міста Севастополя до рф, в тому числі і за рахунок досвідчених військових та інших осіб, у порушення ч.?6 ст.?17 Конституції України, почали створюватись непередбачені Конституцією та законами України збройні формування, метою яких надання підтримки проросійськи налаштованим рухам та партіям, що діяли на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя та сприяння військовим підрозділам збройних сил рф у вчиненні дії по встановленню контролю над територією Кримського півострову, а також над органами виконавчої та законодавчої влади Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

За вищеописаних умов та викладених обставин на території

м. Сімферополя невстановленими слідством особами створено та розпочало діяльність незаконного збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_2». Вказане формування мало організовану структуру військового типу, а саме: єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, а також за сприяння представників спецслужб та військових рф було озброєно вогнепальною зброєю.

У кожному структурному підрозділі не передбаченого законодавством збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_2», ставились завдання щоденної діяльності, які полягали у здійсненні методами військових операцій силової підтримки військових армії рф, придушення організованого опору проукраїнські налаштованого населення на території півострову Крим, депортації населення з АР Крим, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, нападі на підприємства, установи, організації, громадян. Вказане формування дислокувалось у різних населених пунктах та Кримського півострову та мало загальну координацію керівництва.

При цьому, незаконне збройне формування «ІНФОРМАЦІЯ_2» діяло в тісній співпраці з російською фсб і російською армією, яка видала зброю членам вказаного незаконного збройного формування. Останні діяли на підтримку російських військ, брали участь у блокаді українських військових частин, здійснювали спільні чергування на укомплектованих зброєю блокпостах. Ополченці, які входили до складу «ІНФОРМАЦІЯ_2», з метою недопущення проукраїнської пропаганди і протестів проти засилля російських військ на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, захоплювали українських військовослужбовців, журналістів та активістів і передавали їх російським військовим.

Знаючи про початок діяльності не передбаченого законами України збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_2», громадянин України

ОСОБА_7 , діючи умисно, сприяючи армії рф в окупації та подальшому відділенні території кримського півострова від України, усвідомлюючи незаконність створення вказаного формування, з метою участі в його діяльності, та у нападі на підприємства, установи, організації, після співбесіди з «лідерами» незаконного збройного формування « ОСОБА_8 », ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками учасника вказаного збройного формування, будучи достовірно обізнаним, що останнє не відноситься до збройних формувань, передбачених законодавством України, розуміючи роль та мету діяльності, 23.02.2014 в м. Сімферополь, АР Крим, вступив до вказаної організації. При цьому, він був призначений на посаду командира «ІНФОРМАЦІЯ_5 «ІНФОРМАЦІЯ_2», до його обов`язків входило загальне керівництво підлеглими йому бійцями у складі вказаної роти.

У подальшому, діючи умисно, з метою зміни меж території України, спільно із іншими членами «ІНФОРМАЦІЯ_2», виконуючи вказівки вищих керівників організації, надавав допомогу рф та військовим рф, які незаконно діяли на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

Так, у період з 23.02.2014, ОСОБА_7 організовував діяльність очолюваної ним роти по виконанню завдань щодо охорони мітингів проросійських сил та захоплення адміністративних будівель на території м. Сімферополь Автономної Республіки Крим. Зокрема, 26.02.2014, ОСОБА_7 , прибувши до адміністративної будівлі Верховної Ради Автономної Республіки Крим, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де проводився мітинг на підтримку територіальної цілісності і недоторканості України, діючи умисно, з метою недопущення впливу учасників мітингу на діяльність депутатів

ВР АР Крим, надав вказівку бійцям «ІНФОРМАЦІЯ_5 «ІНФОРМАЦІЯ_2» прибути за вказаним місцем, яка незаконно мала на озброєнні придатну для використання вогнепальну, вибухову та іншу зброю, та здійснити їх розстановку по периметру адміністративної будівлі, і, в подальшому, надав вказівку бійцям «ІНФОРМАЦІЯ_5 ІНФОРМАЦІЯ_2» здійснити розгін проукраїнськи налаштованого населення та захопити приміщення адміністративної будівлі Верховної Ради Автономної Республіки Крим.

Крім цього, ОСОБА_7 здійснював тривале керівництво бійцями

«ІНФОРМАЦІЯ_5 ІНФОРМАЦІЯ_2» та брав активну участь у діяльності вказаного незаконного збройного формування та наданні допомоги військовослужбовцям збройних сил країни агресора.

Дії ОСОБА_7 носили тривалий характер у вказаний період часу та виразились в активній участі в діяльності незаконного збройного формування. При цьому ОСОБА_7 усвідомлював, що незаконне збройне формування, командиром одного з підрозділів якого він є, діє на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю. Вчиняють опір представникам влади, напад на підприємства, установи, організації та громадян з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішення органами державної влади, місцевого самоврядування, що призвело до тяжких наслідків у вигляді тривалого порушення нормальної роботи транспорту, підприємств, установ та організацій, загострення міжнаціональних відносин та ускладнення відносин між державами, а також окупації території півострова Крим.

У подальшому після окупації території Автономної Республіки Крим ОСОБА_7 , представниками окупаційної влади. Нагороджений медаллю «За возвращение Крыма».

Також встановлено, що у відповідності Указу Президента України від 12.05.2023 № 280/230 до ОСОБА_7 застосовано економічні санкції.

Крім цього, встановлено, що ОСОБА_7 , з метою вчинення умисних дій, що мали на меті зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинених за попередньою змовою групою осіб, будучи громадянином України, перебуваючи в м. Сімферополі, 23.02.2014 вступив у ряди незаконного збройного формування під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2». При цьому він розумів, що основним завданням новоствореної організації буде допомога проросійським політичним партіям, що діють на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, а також військовим іноземної держави, яка вчинила акт збройної агресії проти України у допомозі блокувати та захоплювати критичні інфраструктурні, адміністративні та військові об`єкти.

Таким чином, ОСОБА_7 усвідомлював, що діяльність вказаної організації спрямована на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності і недоторканості України.

Однак, незважаючи на це, діючи свідомо, займаючи посаду командира «ІНФОРМАЦІЯ_5» незаконного збройного формування « ОСОБА_8 », керував діяльністю підлеглих йому бійців по утриманню контролю над будівлею Верховної Ради Автономної Республіки Крим після її захоплення спецпризначенцями збройних сил російської федерації. Вказані дії, спільно із діями інших загонів, що діяли у складі незаконного збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_2», сприяли тому, що 27 лютого 2014 року Верховна Рада Автономної Республіки Крим, всупереч чинного законодавства України, під тиском проросійських політичних сил, які представляла політична партія « Русское Единство », та з врахуванням того, що депутати до приміщення Верховної Ради Автономної Республіки Крим були доставлені силою загонами самооборони, та наявністю у приміщенні будівлі парламенту озброєних військових, прийняла рішення про проведення не передбаченого законодавством України референдуму з питаннями про входження Автономної Республіки Крим до складу росії на правах суб`єкта російської федерації або відновлення Конституції Республіки Крим від 1992 року і залишення Криму у складі України.

Також встановлено, що ОСОБА_7 , будучи командиром «ІНФОРМАЦІЯ_5» незаконного збройного формування « ОСОБА_8 », за попередньою змовою з іншими учасниками вказаного НЗФ, з метою виконання поставлених окупаційною владою завдань, зокрема забезпечення охорони громадського порядку, взяття під охорону об`єктів цивільної інфраструктури, державних підприємств, створення блокпостів у різних населених пунктах на території Автономної Республіки Крим та чергування на них, здійснення контролю за функціонування залізничних вокзалів, аеропортів, державних відомчих установ, серед яких Рада Міністрів АР Крим, Верховна Рада АР Крим, прокуратура

АР Крим, а також блокування діючих військових частин Збройних Сил України.

Крім цього, ОСОБА_7 , як командир 2 роти незаконного збройного формування організовував охорону та забезпечення проведення 16 березня 2014 року так званого «референдуму» на виборчих дільницях на території Автономної Республіки Крим з питання про входження Криму до складу росії на правах суб`єкта російської федерації.

Крім цього, ОСОБА_7 закликав місцевих мешканців м. Сімферополь про необхідність голосування на так званому «загальнокримському референдумі» за відокремлення Криму від України.

За діяльність у незаконному збройному формуванні ОСОБА_7 урочисто, публічно, у присутності населення м. Сімферополь, нагороджений представниками окупаційної влади медаллю «За возвращение Крыма».

Також встановлено, що у відповідності Указу Президента України від 12.05.2023 № 280/230 до ОСОБА_7 застосовано економічні санкції.

Крім цього, встановлено, що ОСОБА_7 , з метою вчинення державної зради, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, будучи громадянином України, перебуваючи у м. Сімферополі, 23.02.2014 вступив у ряди незаконного збройного формування під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2». При цьому він розумів, що основним завданням новоствореної організації буде допомога проросійським політичним партіям, що діють на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, а також військовим іноземної держави, яка вчинила акт збройної агресії проти України у допомозі блокувати та захоплювати критичні інфраструктурні, адміністративні та військові об`єкти.

Таким чином, ОСОБА_7 усвідомлював, що діяльність вказаної організації спрямована на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності і недоторканості України.

Однак, незважаючи на це, ОСОБА_7 діючи свідомо, займаючи посаду командира «ІНФОРМАЦІЯ_5» незаконного збройного формування « ОСОБА_8 », керував діяльністю груп самооборони по утриманню контролю над будівлею Верховної Ради Автономної Республіки Крим після її захоплення спецпризначенцями збройних сил російської федерації. Вказані дії, спільно із діями інших загонів, що діяли у складі незаконного збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_2» сприяли тому, що 27 лютого 2014 року Верховна Рада Автономної Республіки Крим, всупереч чинного законодавства України, під тиском проросійських політичних сил, які представляла політична партія « Русское Единство », та з врахуванням того, що депутати до приміщення Верховної Ради Автономної Республіки Крим були доставлені силою загонами самооборони, та наявністю у приміщенні будівлі парламенту озброєних військових, прийняла рішення про проведення не передбаченого законодавством України референдуму з питаннями про входження Автономної Республіки Крим до складу росії на правах суб`єкта російської федерації або відновлення Конституції Республіки Крим від 1992 року і залишення Криму у складі України.

Також встановлено, що ОСОБА_7 будучи командиром «ІНФОРМАЦІЯ_5» незаконного збройного формування « ОСОБА_8 », спільно з іншими учасниками вказаного НЗФ, з метою виконання поставлених окупаційною владою завдань, зокрема забезпечення охорони громадського порядку, взяття під охорону об`єктів цивільної інфраструктури, державних підприємств, створення блокпостів у різних населених пунктах на території Автономної Республіки Крим та чергування на них, здійснення контролю за функціонування залізничних вокзалів, аеропортів, державних відомчих установ, серед яких Рада Міністрів АР Крим, Верховна Рада АР Крим, прокуратура АР Крим, а також блокування діючих військових частин Збройних Сил України, публічно закликав місцеве населення до вступу в ряди «ополчения», штатна чисельність якого станом на 27.02.2014 нараховувала близько 6000 осіб, а також до збору коштів на фінансування незаконного збройного формування.

Крім цього, ОСОБА_7 , як командир «ІНФОРМАЦІЯ_5» незаконного збройного формування « ОСОБА_8 » організовував охорону та забезпечення проведення 16 березня 2014 року так званого «референдуму» на виборчих дільницях на території Автономної Республіки Крим з питання про входження Криму до складу росії на правах суб`єкта російської федерації.

А також, ОСОБА_7 закликав місцевих мешканців м. Сімферополь про необхідність голосування на так званому «загальнокримському референдумі» за відокремлення Криму від України.

За діяльність у незаконному збройному формуванні ОСОБА_7 урочисто, публічно, у присутності населення м. Сімферополь, нагороджений представниками окупаційної влади медаллю «За возвращение Крыма».

Також встановлено, що у відповідності Указу Президента України від 12.05.2023 № 280/230 до ОСОБА_7 застосовано економічні санкції.

Крім того, під безпосереднім керівництвом та контролем невстановлених на цей час представників влади та збройних сил російської федерації, 23.02.2014 на території Автономної Республіки Крим створено незаконне збройне формування «ІНФОРМАЦІЯ_2», яке в подальшому на підставі закону Республіки Крим від 17 червня 2014 року №22-ЗРК «Про Народне ополчення - народну дружину Республіки Крим», увійшло до складу Региональной общественной организации «Народное ополчение Республики Крым».

Указаним законом встановлено правові засади та принципи діяльності «Народного ополчення - народної дружини Республіки Крим», визначено її організаційну структуру та систему управління, обов`язки, права та відповідальність народних ополченців - народних дружинників, а також гарантії їх правового та соціального захисту.

Головою вказаної організації 05.04.2014 став ОСОБА_7 , а начальником штабу ОСОБА_9 , завдання регіональної громадської організації «Народне ополчення Республіки Крим»:

- здійснення сприяння органам державної влади та місцевого самоврядування у розвитку демократичних процесів у країні, з метою єднання та зміцнення цивільної оборони, солідарності народів росії, в ім`я її свободи, благополуччя та безпеки.

- здійснює взаємодію з військовими частинами, військкоматами та іншими організаціями, пов`язаними зі службою в збройних силах російською федерацією;

- розвиток історичних традицій народного ополчення та добровольства, вкладених у виховання патріотів та інтернаціоналістів нашої Батьківщини, активних захисників рубежів нашої Батьківщини;

- підтримка та забезпечення прямого та постійного діалогу між громадянами та Президентом країни, громадського моніторингу та цивільного контролю, виконання законів, президентських ініціатив та державних програм;

- об`єднання активних громадян для вирішення спільних завдань етапу національно-визвольної боротьби народів росії за свою свободу та незалежність;

- організовує та проводить заходи щодо нагородження, або клопоче про нагородження, громадян та військовослужбовців нагородами та пам`ятними знаками.

Встановлено, що у відповідності Указу Президента України від 12.05.2023 № 280/230 до ОСОБА_7 застосовано економічні санкції.

Встановлено, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки, будучи обізнаними про факт ведення російською федерацією агресивної війни проти України та проведення у зв`язку з цим з боку рф підривної діяльності проти України, з метою завдати шкоди Україні, діючи умисно, не зважаючи на встановлену Законом України №2198-ІХ від 14.04.2022 кримінальну відповідальність за свої дії, про яку їм було відомо, усвідомлено стали на шлях вчинення особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України - допомоги (пособництва) державі-агресору з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора.

Так, не пізніше липня 2022 року більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим, незважаючи на те, що ОСОБА_7 достовірно знає про перебування збройних формувань російської федерації на території України з метою її окупації, в нього винник протиправний умисел, спрямований на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації та підтримки рішень, дій держави-агресора її збройних формувань, добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, її збройним формуванням.

Зокрема, встановлено, що на даний час ОСОБА_7 брав та бере участь у проросійських інформаційних передачах на території ТОТ України АР Крим та міста Севастополя, метою яких є проведення активної російської пропагандистської діяльності, здійснення впливу на формування інформаційного проросійського простору серед населення АР Крим, а також на суспільну свідомість мешканців АР Крим шляхом просування проросійських наративів, що є складовою частиною внутрішньополітичної стратегії рф на окупованих територіях.

У подальшому, громадянин України ОСОБА_7 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, проте не пізніше липня 2022, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, спрямованим на порушення встановлених Конституцією України, законами України і міжнародно-правовими актами територіальної цілісності України і порядку визначення її території, перебуваючи в м. Севастополі, та будучи 05.04.2014 обраним головою організації «Региональной общественной организации « ІНФОРМАЦІЯ_3 », на офіційній сторінці вказаної організації, за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 , розповсюджує інформацію про допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресор, реалізації та підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора, добровільного збору, підготовки та/або передачі матеріальних ресурсів, зокрема продуктів харчування, засобів гігієни, цигарок, медикаментів, комп`ютерної техніки, представникам держави-агресора, її збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора.

Так, ОСОБА_7 діючи умисно, за відсутності будь-якого примусу та погроз з боку військових та підтримуючи агресію російської федерації на території України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з метою допомоги державі-агресору та її збройним формуванням для завдання шкоди України, будучи місцевим мешканцем півострову Крим, знаючи багатьох мешканців вказаного півострову, демонстративно, відкрито та на постійній основі демонструє свій зв`язок з представниками збройних формувань держави агресора, добровільно надає їм допомогу, спонукав місцевих мешканців добровільно, з метою реалізації та підтримки рішень, дій держави-агресора та її збройних формувань у виконанні поставлених їм бойових завдань, передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та/або окупаційній адміністрація.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, проте не пізніше липня 2022, ОСОБА_7 , перебуваючи на ТОТ України АР Крим та міста Севастополя, будучи публічною особою, активно та публічно розповсюджував інформацію через ЗМІ про необхідність допомоги армії рф у проведенні так званої «специальной военной операции» ( далі - СВО) на території України, а також у необхідності захисту півострову Криму від ЗС України.

На даний час ОСОБА_7 продовжує підтримку президента рф у проведенні так званої «СВО», сприяє становленню окупаційної влади рф на ТОТ України АР Крим та міста Севастополя, брав та бере участь у проведенні різних політичних заходів з підтримки збройної агресії рф проти України.

04.10.2023 ОСОБА_7 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 10, ч. 1 ст. 111, ч. 4 ст. 260, ч.1 ст. 111-2 КК України.

У клопотанні зазначається, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111, ч. 4 ст. 260, ч. 1 ст. 111-2 КК України, підтверджується сукупністю доказів, доданими до матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий доводить наявністю ризиків, передбачених пунками 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання.

Розглянувши клопотання, заслухавши учасників процесу, оцінивши всі обставини, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, головним слідчим управлінням НП України в АРК та м. Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 03.04.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111, ч. 4 ст. 260, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

З клопотання слідчого та доданих матеріалів встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111, ч. 4 ст. 260, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

04.10.2023 року ОСОБА_7 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111, ч. 4 ст. 260, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111, ч. 4 ст. 260, ч. 1 ст. 111-2 КК України, підтверджується доказами, доданими до клопотання, в їх сукупності.

Відповідно до п. 175 рішення Європейського суд з прав людини від 21.04.2011року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» під терміном «обгрунтована підозра» необхідно розуміти, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У рішенні №14310/88 від 23.10.1994 року по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обгрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження в їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчиненні кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні дані слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Розглянувши питання існуючих ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Ризик переховуватися від органу досудового розслідування та суду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, полягає в тому, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від дванадцяти до п`ятнадцяти років.

Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Іллійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того, 09.06.2023р. органом досудового слідства винесено постанову про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.

Вказане дає підстави вважати, що підозрюваний з метою уникнення покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та суду не лише на території України, а й інших країн. Відтак слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є досить вірогідним та доведеним стороною обвинувачення

Щодо ризику впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, то ст. 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть саме ті показання потерпілого і свідків, які будуть надані останніми безпосередньо під час судового розгляду у судовому засіданні, а не надані ними в ході досудового розслідування. Вказане доводить, що з метою зміни свідками своїх показань на користь підозрюваного або відмови від дачі показань останній може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб. Вказане доводить, що можливість впливу на свідків є досить ймовірною.

Також є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 , на даний час особа знаходиться на непідконтрольній території Україні бере участь у збройній агресії проти України, може мати великий ступінь суспільної небезпеки.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється - даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 , згідно наявних в органу досудового розслідування доказів продовжив на території тимчасово окупованої території України вчиняти дії проти народу України, оскільки продовжує службу, що свідчить про продовження його протиправної поведінки та про можливість вчинення ним будь-яких інших злочинів, а тому може вчинити і інше кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, аналізуючи наведене в сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищеназваним ризикам і тому слідчий суддя вважає за необхідне обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Отже, на даному етапі лише такий вид запобіжного заходу зможе дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим та прокурором, що виключає собою можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Така позиція слідчого судді відповідає вимогам КПК України та не є вирішенням слідчим суддею тих питань, які повинні вирішуватись судом під час судового розгляду кримінального провадження.

У відповідності до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

1. Клопотання задовольнити.

2. Обрати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

3. Контроль та виконання ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

4. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1