Провадження № 1-кп/317/285/2024
Справа № 317/2124/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000205 від 02 квітня 202 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, офіційно працевлаштованого в КНП «ТМО «ОЦЕМД та МК» ЗОР на посаді лікаря психіатра виїзної спеціалізованої психіатричної бригади ШМД, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02.04.2024, близько 20 години 50 хвилин, інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенантом поліції ОСОБА_6 , під час несення служби на території Кушугумської ОТГ Запорізького району Запорізької області, у складі наряду за позивним «ЗЕНІТ 116», навпроти території лікарні, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку з виявленням порушенням водієм підпункту «в» пункту 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001, зупинено транспортний засіб марки «RENAULT», моделі «LOGAN», державний номерний знак НОМЕР_1 у кузові білого кольору, під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході перевірки документів водія транспортного засобу, у нього виявлено наявність ознак алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти перевірки на стан алкогольного сп`яніння, зокрема за допомогою «Alkotest Drager», від чого водій транспортного засобу відмовився, тобто порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху. Таким чином, у діях ОСОБА_4 був наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Надалі, 02.04.2024, близько 20 години 55 хвилин, перебуваючи у салоні службового автомобілю марки «SKODA», модель «OCTAVIA», державний номерний знак НОМЕР_2 на синьому фоні, який перебував навпроти території лікарні, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, серії ААД № 593050 відносно ОСОБА_4 , поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції ОСОБА_7 , ОСОБА_4 попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 369 КК України.

В цей час, не бажаючи негативних правових наслідків для себе, з метою ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення ОСОБА_4 , не зважаючи на попередження про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 369 КК України, достовірно розуміючи, що перед ним знаходиться працівник поліції у форменому одязі, поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старший сержант поліції ОСОБА_7 , в ході бесіди, запропонував останньому неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 3400 гривень за не складання адміністративного протоколу відносно нього з метою недопущення подальшого його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Після чого, діючи умисно, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, поклав вище зазначену суму грошових коштів на кожух селектора коробки перемикання передач службового автомобілю марки «SKODA», моделі «OCTAVIA», державний номерний знак НОМЕР_2 на синьому фоні, тим самим надав неправомірну вигоду службовій особі, а саме поліцейському сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшому сержанту поліції ОСОБА_7 .

В свою чергу ОСОБА_7 відмовився від отримання вказаної неправомірної вигоди та повідомив про даний факт на спеціальну лінію «102».

Своїми умисними діями ОСОБА_4 пропонував та надав поліцейському сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшому сержанту поліції ОСОБА_7 неправомірну вигоду, а саме грошові кошти в сумі 3400 гривень за вчинення ним в інтересах ОСОБА_4 будь якої дії з використанням наданої ОСОБА_7 влади чи службового становища, а саме за не складання адміністративного протоколу відносно нього з метою недопущення подальшого його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП..

Вказані дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, як вчинення пропозиції та надання неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

У відповідності до ч. 1 ст. 474 КПК України в ході розгляду справи між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю адвоката ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості від 03 липня 2024 року, яка надана для затвердження судом.

Виходячи зі змісту даної угоди, ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Згідно угоди сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 узгодженого покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 грн. Із запропонованою мірою покарання ОСОБА_4 погодився.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просила угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, дав згоду на застосування визначеного в угоді покарання, вказав, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, правильність правової кваліфікації злочину за ч. 1 ст. 369 КК України, суд дійшов висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Судом, встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а також Кримінального кодексу України, підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Підстав для обрання запобіжного заходу, до набрання вироком законної сили суд не встановив.

Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 475, 615 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 03.07.2024, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна накладеного відповідно до ухвали слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 11.04.2024 - скасувати.

Речові докази по справі, а саме:

пристрій - бодікамеру з нанесеною на нього позначкою «6» - повернути ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області;

мобільний телефон марки «SAMSUNG» модель «Galaxy S21 FE 5G» - повернути за належністю ОСОБА_6 ;

грошові кошти в сумі 3400 гривень (17 купюр номіналом по 200 гривень) - конфіскувати в дохід держави;

DVD-R диск - залишити в матеріалах кримінальної справи протягом всього часу її зберігання.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1