Справа №175/7343/23
Провадження №175/1608/24
Ухвала

Іменем України

23 квітня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянув клопотання прокурора Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 19 квітня 2024 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з не повною загальною середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000711 від 17.10.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.6 ст.152 КК України,

встановив:

19 квітня 2024 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання ОСОБА_3 від 19 квітня 2024 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000711 від 17.10.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.6 ст.152 КК України.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.04.2024 року головуючим суддею обрано суддю ОСОБА_1 .

У клопотанні прокурор просить продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без встановлення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Адвокат ОСОБА_5 , заперечувала проти клопотання. У судовому засіданні заявила клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Суд вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчими СВ ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000711 від 17.10.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.6 ст.152 КК України.

19.04.2024 досудове розслідування у кримінальному провадженні закінчено відповідно до п.3 ч.2 ст. 283 КПК України та обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 156, ч. 6 ст. 152 КК України спрямовано до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Згідно ч.6 ст.199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Оскільки підготовче судове засідання у кримінальній справі за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 ще не призначено, а строк тримання під вартою закінчується 27 квітня 2024 року, то клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядає слідчий суддя.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_4 у невстановленому місці у період часу з червня по 18 серпня 2023 року (більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено) виник протиправний умисел, спрямований на вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи з кола його знайомих, що мешкають у АДРЕСА_1 .

З метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, в період часу з червня 2023 року по 18 серпня 2023 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), проводячи час в одній компанії з малолітньою потерпілою Г. 2013 року народження, та іншими малолітніми особами в різних місцях на території АДРЕСА_1 , у т.ч. на подвір?ях будинків АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , де проживають Л. 2010 року народження та НОМЕР_1 , на території покинутого будинку навпроти будинків АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , а також на березі річки Кільчень у АДРЕСА_1 (більш точне місце вчинення кримінального правопорушення досудовим розслідуванням не встановлено), та інших невстановлених містах, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи на меті задоволення своєї статевої пристрасті та збудження статевого інстинкту у потерпілої малолітньої Г. 2013 року народження, достовірно знаючи про її малолітній вік, посягаючи на її статеву свободу та статеву недоторканність, нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток та маючи єдиний умисел на розбещення малолітньої потерпілої, вчиняв стосовно останньої дії сексуального характеру, а саме:

- садив її на коліна поруч зі своїм статевим членом, торкався її верхньої частини ніг, стегон та грудей, заглядав під одяг розглядував її груди та статеві органи, робив гематоми від поцілунків на шиї;

- демонстрував малолітній Г. свій статевий член та пропонував взяти його в руки з метою задоволення своєї статевої пристрасті, просив її роздягнутися при ньому, а також пропонував малолітній Г. сексуальний контакт за винагороду, на що отримував відмову від останньої.

Вказаними діями ОСОБА_4 поставив під загрозу нормальний психічний та соціальний розвиток малолітньої ОСОБА_6 та порушив її права на статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток дитини, що гарантується ст. 52 Конституції України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність та будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 156 КК України, ОСОБА_4 , із сексуальних мотивів, протиправно, усвідомлюючи власні дії та їх суспільно-небезпечний характер, достовірно знаючи про малолітній вік потерпілого С. 2015 року народження, та користуючись його безпорадним станом, відсутністю специфічного життєвого досвіду (зокрема, в інтимних питаннях), рівня інтелектуального розвитку та індивідуальних особливостей, у зв?язку з чим останній не міг чинити йому реальний опір, використовуючи свою значну фізичну перевагу та вчиняючи фізичний та психологічний тиск на потерпілого в ході реалізації свого злочинного наміру, усвідомлюючи можливість настання тяжких наслідків у вигляді психологічних травм, вчинив дії сексуального характеру, а саме:

18 серпня 2023 року, у денний час доби (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), за адресою на подвір?ї будинку АДРЕСА_3 де проживає Л. 2010 року народження, діючи умисно, протиправно, вчинив дії сексуального характеру пов?язані з анальним проникненням в тіло малолітнього С. 2015 року народження, який не досяг чотирнадцятирічного віку, з використанням пальців рук та палиці, внаслідок чого вчинив його зґвалтування.

В результаті злочинних дій, ОСОБА_4 , спричинив потерпілому малолітньому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: двох слідів від саден слизової оболонки зовнішнього жому задньопрохідного отвору, що спричиненні від дії тупого твердого предмету з відносно обмеженою контактуючою поверхнею, можливо нігтями пальця руки чи гілки.

Крім того, своїми протиправними діями ОСОБА_4 поставив під загрозу нормальний психічний та соціальний розвиток малолітнього ОСОБА_8 та порушив його права на статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток дитини, що гарантується ст. 52 Конституції України.

27.10.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, 29.11.2023 ОСОБА_4 було повідомлено про зміну підозри у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 152 КК України та 19.04.2024 повідомлено про зміну підозри у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 6 ст. 152 КК України.

Вказані обставини підтверджуються доказами зібраними під час досудового розслідування зокрема протоками допитами свідків які були допитані в рамках даного кримінального провадження.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколами допитів малолітніх потерпілих та представників потерпілих: ОСОБА_9 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_6 ; протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_11 ;

- висновок експерта №17с/е від 27.10.2023;

- висновками експерта за результатами проведення судової психологічної експертиз;

- висновками психологів по результатам проведення допиту в умовах «зеленої кімнати» малолітніх потерпілих та свідків, проведено огляди мобільних телефонів, речовими доказами, отриманими під час досудового розслідування та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

В ході проведення досудового розслідування була призначена амбулаторна судово-психіатрична експертиза та отримано висновок експерта №733, згідно з яким ОСОБА_4 в період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь, виявив і в теперішній час виявляє психічний розлад у формі легкої розумової відсталості з порушенням поведінки. За своїм психічним станом в той період часу і на даний момент він міг і може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду від 23.01.2024 продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження до 27.04.2024.

24.01.2024 Апеляційним судом Дніпропетровської області було змінено запобіжний захід ОСОБА_4 з запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку (в порядку ст. 508 КПК України) на тримання під вартою до 27.01.2024.

26.01.2024 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області підозрюваному продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 днів, тобто до 26.03.2024.

22.03.2024 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області підозрюваному продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме: до 27 квітня 2024 року.

Згідно ч.6 ст.199 КПК України (Порядок продовження строку тримання під вартою) у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п?ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження.. В зв?язку з тим, що термін тримання завершується 27.04.2024 виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , так як на даний час наявні ризики передбаченні п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.6 ст. 152 КК України відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжкого злочину відповідальність за яке передбачає покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України відносно ОСОБА_4 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Отже, враховуючи вищевикладене вважаю, що зібрані під час досудового розслідування докази в сукупності підтверджують існування обґрунтованої підозри та обвинувачення відносно ОСОБА_12 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, що в свою чергу відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

Так, згідно ч. 1 ст. 177 КПК України з метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам переховуватися органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В ході досудового розслідування відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду так як він, не працевлаштований, не має міцних соціальних зв?язків (дружини, дітей, осіб похилого віку на утриманні), зловживає алкоголем, таким чином він може в будь-який момент залишити або змінити місце мешкання, намагаючись переховуватись від органів досудового розслідування та уникнути покарання за вчинений злочин.

- незаконно впливати на малолітніх потерпілих і свідків, так як всі свідки у кримінальному провадженні є малолітніми і приятелями, з якими обвинувачений гривалий час підтримував зв?язки, тому зможе впливати на них шляхом умовлянь змінити свідчення щодо обставин злочину та вчинити певні дії, спрямовані на знищення, приховування та спотворення інших доказів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Разом з тим, інші більш м?які запобіжні заходи неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 з наступних причин:

- особисте зобов?язання - не можливо застосувати, оскільки вказаний запобіжний захід є найменш суворим запобіжним заходом з-поміж інших, передбачених ст. 176 КПК України та не забезпечить належної поведінки підозрюваного під час здійснення судового розгляду;

- застава - не можливо застосувати до підозрюваного, у зв?язку з тим, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 156, ч. 4 ст. 152 КК України відноситься до категорії злочинів, об?єктивна сторона яких передбачає застосування насилля, яке в даному випадку виразилося загрозі нормального психічного та соціального розвитку малолітніх та порушив їх права на статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток дітей, що гарантується ст. 52 Конституції України, а також у діях сексуального характеру, пов?язаних із анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням будь-якого іншого предмета (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди. Окрім того вищеперераховані запобіжні заходи не створюють жодного механізму постійного візуального контролю підозрюваного, що може призвести до настання будь-якого із ризиків;

- порука та домашній арешт - не можливо застосувати до підозрюваного у зв?язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_4 не заручився авторитетом в суспільстві та з-поміж осіб, які б мали особливу довіру і забезпечили б його належну процесуальну поведінку. Перебування під домашнім арештом не позбавить його можливості здійснювати як фізичний, так і психологічний тиск на учасників (свідків, потерпілих) по кримінальному провадженню, в т.ч. на його родичів які є свідками кримінального правопорушення, проживають разом.

Враховуючи вищевикладене, сторона обвинувачення приходить до висновку, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є доцільним та інший - більш м?який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам вказаним в клопотанні.

Пунктом 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім, зокрема, законного арешту або затримання особи для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом, і відповідно до процедури, встановленої законом.

Також під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Сторона обвинувачення вважає за необхідним клопотати перед судом врахувати положення ч. 4 ст. 183 КПК України та не визначати при постановленні ухвали про застосування тримання під вартою заставу, оскільки вказаний злочин вчинений із застосуванням насильства відносно потерпілого.

В судовому засіданні встановлено, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраний суддею Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2024 року відносно ОСОБА_4 , закінчується 27 квітня 2024 року.

Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Суд, заслухавши прокурора, який підтримав клопотання, думку підозрюваного, та його адвоката, вивчивши матеріали кримінального провадження, з урахуванням викладеного та беручі до уваги, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинивши тяжкий злочин, також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на теперішній час досудовим слідством не проведено всіх слідчих (розшукових) дій, також може перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а саме: запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити, а клопотання захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 176, 177, 178, 183,184, 186,187,194, 196, 197, 331 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання прокурора Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 19 квітня 2024 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.6 ст.152 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000711 від 17.10.2023 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на 60 діб, тобто до 25 червня 2024 року включно.

Строк дії ували слідчого судді, про продовження тримання під вартою закінчується 25 червня 2024 року включно.

Клопотання захисника адвоката підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_5 , щодо застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 296 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити прокурору і підозрюваному та направити до ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та УВП №4.

Контроль за виконанням ухвали покласти на ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі у п`ятиденний термін з дня оголошення ухвали апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1