Єдиний унікальний номер судової справи №678/476/24
Номер провадження №1-кс-678-176/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 яке погоджене прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000098, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 квітня 2024 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, працює водієм у ФОП « ОСОБА_6 », на утримані двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимий,

встановив:

15 квітня 2024 року надійшло клопотання, згідно якого 01 квітня 2024 року о 17 год. 26 хв. год. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину на АЗС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованої по вул. Богдана Хмельницького, 21, у торговій залі на прилавку магазина, викрав сонцезахисні окуляри марки PLD 4159/G/S/X 6LB56M9, які належать ТзОВ "ОККО-ДРАЙВ", та упевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, покинув магазин, не розрахувавшись за них на касі, і таким чином таємно викрав зазначене майно та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд. Вказаними протиправними діями ОСОБА_5 заподіяв ТзОВ "ОККО-ДРАЙВ" майнову шкоду на загальну суму 1732 гривні 50 коп.

З метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості, беручи до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи особу правопорушника та усі наведені вище обставини, які у своїй сукупності можуть об`єктивно вплинути на хід досудового розслідування та його подальший розгляд у суді, слідчий вказує на необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із покладенням на нього передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання, з підстав, наведених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 у разі можливості не заперечує проти обрання більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого КПК України, оскільки працює, та мусить забезпечувати сім`ю.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріли, додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В силу ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, обмеження прав особи може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 2, ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

15 квітня 2024 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

При обранні запобіжного заходу, судом враховується, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, усвідомлює тяжкість висунутої підозри, а також, те, що йому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі та його реальне відбування у місцях позбавлення волі, що дає обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, є наявний обґрунтований ризик того, що підозрюваний може спрямовувати свої дії на вчинення нових, більш тяжких кримінальних правопорушень, що підтверджується вчиненням ним злочину під час дії воєнного стану. Так, знаючи про те, що в країні здійснюється протистояння військовій агресії російської федерації, на території України введено воєнний стан, ОСОБА_5 проявляючи свою антигромадську спрямованість, умисно вчинив тяжкий злочин. (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення, тобто ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, має постійне місце роботи (неофіційно). Крім того, доказів наявності ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України суду не надано.

Так, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. «с» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Враховуючи викладене, на думку суду, тяжкість вчинення кримінального правопорушення та інші зазначені в клопотанні обставини не є підставою для обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід не кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що належна процесуальна поведінка підозрюваного може бути забезпечена за умови застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 181, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до Відділу поліції №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, прокурора та суду, залежно від стадії кримінального провадження за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до Відділу поліції №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Строк покладених на підозрюваного обов`язків - до 12 червня 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали для виконання направити начальнику відділу поліції №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 15 квітня 2024 року.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1

Слідчий суддя ОСОБА_1