Єдиний унікальний номер 205/7649/24
1-кс/205/807/24
УХВАЛА

Іменем України

24 червня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінський районний суд м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області, погодженого прокурором Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0003232, внесено до ЄРДР 20.10.2022 року про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2022 року до слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області, погодженого прокурором Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0003232, внесено до ЄРДР 20.10.2022 року про арешт майна про арешт майна, в якому слідчий просить накласти арешт Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України а саме на автомобіль марки Renault Megane Scenic, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , банківські рахунки АТ «КБ ПРИВАТБАНК» відкриті на ім`я ОСОБА_4 : НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , банківські рахунки АТ «ПУМБ» відкриті на ім`я ОСОБА_4 : НОМЕР_7 , НОМЕР_8 .

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, у громадянина України ОСОБА_4 , обізнаного про факт ведення Російською Федерацією агресивної війни проти України з мотивів непогодження з політикою чинної влади в Україні та підтримки входження тимчасово окупованих територій України до складу вказаної держави, невизнання РФ поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані її території, виник умисел на співпрацю з представниками держави агресора.

Починаючи, не пізніше 01.08.2022 до 14.02.2023 року (більш точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлена), громадянин України ОСОБА_4 , перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Маріуполь, Донецької області, діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, з метою встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора, співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та окупаційною адміністрацією, надав добровільну згоду на співпрацю з окупаційною владою держави-агресора, зокрема на їх пропозицію обійняти посаду, пов`язану з провадженням господарської діяльності, і був призначений на посаду «директора муниципиального унитарного предприятия администрации города Мариуполя «Зеленстрой»», яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , створеного на тимчасово окупованій території окупаційною адміністрацією держави-агресора, надавши при цьому добровільну згоду на виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території.

Таким чином, ОСОБА_4 перебуваючи на вказаній вище посаді, виконував наступні організаційно-розпорядчі та організаційно-господарські функції у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, а саме:

- без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в організаціях, підприємствах, установах, закладах, у відносинах з іншими юридичними особами, фізичними особами, в межах та порядку, визначених законодавством України та Статутом підприємства, організовує діяльність підприємства, несе відповідальність за результати цієї діяльності, забезпечує виконання поточних та перспективних планів роботи підприємства, визначає структуру та затверджує штатний розпис підприємства, приймає на роботу та звільняє працівників підприємства в порядку, встановленому чинним законодавством України, затверджує положення про структурні підрозділи підприємства, затверджує посадові інструкції працівників підприємства, видає довіреності, відкриває рахунки в банках, укладає угоди в межах повноважень визначених статутом підприємства, видає накази, розпорядження, доручення що стосуються діяльності підприємства, здійснює інші функції з управління підприємством що не суперечать статуту підприємства та чинному законодавству.

Використовуючи отримані повноваження, ОСОБА_4 здійснював та координував всі види господарської діяльності підприємства, організовувала роботу, вирішував питання в межах наданих йому прав, доручав виконання окремих організаційно-господарських функцій іншим особам, здійснював впровадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Таким чином, ОСОБА_4 обіймаючи вище наведену посаду був уповноважений приймати безпосередню участь у провадженні вказаним підприємством господарської діяльності, у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, яка полягала в виконанні доручень окупаційної адміністрації держави-агресора, організації здійснення прибирання території м. Маріуполь, розчищенні прибудинкових територій, ліквідації руйнувань адміністративних та інших будівель, які були зруйновані в ході бойових дій у АДРЕСА_2 .

Отже, громадянин України ОСОБА_4 , 01.08.2022 добровільно обійняв вказану посаду, що передбачає виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації російської федерації, а саме в «Муніципальному унітарному підприємстві адміністрації міста Маріуполь «Зеленбуд» на тимчасово окупованій території м. Маріуполя Донецької області.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється в добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням території Маріупольського району Донецької області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 108 від 28.05.2024, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_4 та повістку про виклик підозрюваного на 01.06.2024 з 09 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв., 03.06.2024 з 09 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв., 04.06.2024 з 09 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв., за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 111-1 КК України, допиту підозрюваного, тощо.

Жодного разу у призначений час та місце громадянин України ОСОБА_4 не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив. Крім цього, 28.05.2024 о 17 год. 30 хв. письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, вручено захиснику останнього - адвокатові ОСОБА_5 .

Таким чином, 28.05.2024 з моменту публікації повідомлення про підозру, у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме у колабораційній діяльності, тобто в добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Враховуючи той факт, що місце знаходження підозрюваного на підконтрольній українській владі території не встановлено, за викликом прокурора останній не прибув та про причини неможливості прибуття не повідомив, постановою слідчого від 04 червня 2024 року на підставі ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено в регіональний, державний (міждержавний), міжнародний розшук.

Згідно даних Головного сервісного центру МВС встановлено, що у приватній власності підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться наступне майно:

-автомобіль марки Renault Megane Scenic, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 .

Згідно виписки з АТ КБ «Приватбанк» встановлено, що на ім`я підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрито наступні рахунки:

-НОМЕР_4

-НОМЕР_5

-НОМЕР_6

Згідно виписки з АТ «ПУМБ» встановлено, на ім`я підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрито наступні рахунки:

-НОМЕР_7

-

НОМЕР_9 ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду клопотання повідомлялися належним чином. Від слідчого ОСОБА_6 надійшла заява, в якій просила клопотання про накладення арешту майна по кримінальному провадженню розглядати без її участі, клопотання підтримала, просила задовольнити. Згідно ч.1 ст.172 КПК України неприбуття цих осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

За вимогами ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У ході розгляду клопотання було встановлено, що в провадженні слідчого відділу Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2022 року за № 0003232 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

28.05.2024 року ОСОБА_4 шляхом публікації у загальнодержавних засобах масової інформації було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Зокрема, санкцією ч. 5 ст.111-1 КК України передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

В своєму клопотанні старший слідчий за погодженням з прокурором ставить питання про накладення арешту на майно ОСОБА_4 , а саме на автомобіль марки Renault Megane Scenic, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , банківські рахунки АТ «КБ ПРИВАТБАНК» відкриті на ім`я ОСОБА_4 : НОМЕР_10 НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , банківські рахунки АТ «ПУМБ» відкриті на ім`я ОСОБА_4 : НОМЕР_7 , НОМЕР_8 .

Вирішуючи питання про арешт даного майна, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також на те, що слідчим у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що майно, яке належить підозрюваному може бути використано з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для накладення арешту на перелічене в клопотанні майно.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовано клопотання, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів щодо фактичних обставин кримінальних правопорушень, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 132, 170-173, 370-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області, погодженого прокурором Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0003232, внесено до ЄРДР 20.10.2022 року про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України а саме на:

-автомобіль марки Renault Megane Scenic, зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 .

-банківські рахунки АТ «КБ ПРИВАТБАНК» відкриті на ім`я ОСОБА_4 : НОМЕР_10 НОМЕР_4

НОМЕР_5

НОМЕР_6

-банківські рахунки АТ «ПУМБ» відкриті на ім`я ОСОБА_4 :

НОМЕР_11

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1