ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого (відеоконференція) ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_8 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 лютого 2024 року в кримінальному провадженні №0001519 від 26.05.2022 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кам`янець-Подільський, Хмельницька обл., проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 27.02.2017 року за ч.2, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 6 років, вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 28.09.2022 року за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.10.2022 року за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

ЄУНСС: 725/7861/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_10

НП: 11-кп/822/151/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 лютого 2024 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворих покарань призначених вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 28 вересня 2022 року та вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 жовтня 2022 року остаточно призначено ОСОБА_6 більш суворе покарання, призначене за даним вироком, у виді 5 років позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 у кримінальному провадженні задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 завдану майнову шкоду в сумі 6978,06 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 завдану моральну шкоду в сумі 1000 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Згідно вироку районного суду, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим наміром, скориставшись тим, що навколо нікого нема та за протиправними діями ніхто не спостерігає, перебуваючи з дозволу власника в якості вільнонайманого працівника в квартирі АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_8 , в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02,2022 року строком на 30 діб, та який продовжений до цього часу, діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, викрав шуруповерт марки Енергомаш, модель ДУ-2145П, вартість якого відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-22/7578-ТВ становить 597 гривень., пилосос марки Samsung модель VCC45W0S3R, вартість якого відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-22/7580-ТВ, становить 1966, 30 грн., бухту кабелю марки ВВГ нг п 3х1,5, Одеса гост, довжиною 100 метрів, вартість якого відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-22/7712-ТВ становить 1781,76 грн., та бухту кабелю марки ВВГ нг п, довжиною 100 метрів 3х2,5 Одеса Гост, довжиною по 100 метрів вартість якого відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-22/7713-ТВ становить 2633 грн.

Викраденим ОСОБА_6 , в подальшому розпорядився на власний розсуд, заподіявши своїми злочинними діями потерпілій ОСОБА_8 , матеріальний збиток загальною вартістю 6978, 06 грн.

На вказаний вирок надійшли апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_6 у поданій апеляційній скарзі не погоджується із оскаржуваним рішенням, вважає його незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що органом досудового розслідування було допущено численні порушення, слідчий ОСОБА_11 мав щодо нього упереджене ставлення та протиправно помістив його 04.12.2022 року до ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» де змушував його підписати підозру без захисника.

Стверджує, що з ним не було проведено слідчих дій, не проведено слідчий експеримент не надано можливості надати покази в присутності захисника, при затримані також не було залучено захисника.

Зазначає, що слідчі та потерпіла не розглядали інших версій вчинення крадіжки, а відразу звинуватили його в крадіжці.

Вказує, що потерпіла під час надання пояснень показала, що з викрадених бухт кабелю вона з чоловіком брали по декілька метрів для власних потреб, в той час як у обвинувальному акті вказано, що викрали всі 100 метрів.

Зазначає, що потерпілою не було надано жодних доказів на підтвердження того, що викрадені у неї речі взагалі існували, оскільки їх ніхто не бачив та не вилучав.

Стверджує, що свідок ОСОБА_12 може підтвердити, що він запросив його працювати до потерпілої до 24.02.2024 року, і після цього вони разом покинули роботу.

Посилається на безпідставну кваліфікацію його дій за ч.4 ст. 185 КК України, оскільки органом досудового розслідування не встановлено часу скоєння злочину.

Вказує, що свідок ОСОБА_12 не був допитаний в районному суді, а клопотання про його виклик були залишені поза увагою районного суду.

Вважає, що письмові докази, на які посилався районний суд не доводять вчинення ним крадіжки.

Зазначає, що на будівництві працювало багато людей, кожен із них був або зі своїм інструментом, або орендував його, а тому коли вони поїхали з будівництва і тільки в нього були документи, що посвідчують особу, він від свого імені здав шуруповерт, який надав йому знайомий.

Також зазначає, що суд всупереч вимог закону, районний суд не допитав свідків, та не встановив фактичні обставини справи з урахуванням їх показів.

Просить скасувати оскаржуваний вирок та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Потерпіла ОСОБА_8 у поданій апеляційній скарзі не заперечує доведеність вини ОСОБА_6 та кваліфікації його дій, однак вважає, що вирок районного суду підлягає зміні у зв`язку із малим розміром призначеної до відшкодування моральної шкоди.

Зазначає, що з вини обвинуваченого вона та її сім`я доклали додаткових зусиль для захисту порушених прав, звернулись по правову допомогу, приймали участь у розгляді справи.

Стверджує, що їй завдано душевних страждань, порушено нормальний життєвий уклад в наслідок дій обвинуваченого.

Просить змінити оскаржуваний вирок, цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000 грн. задовольнити повністю, стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 20 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

На апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 надійшла заперечення обвинуваченого ОСОБА_6 , в якому він вважає подану апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою.

Зазначає, що він не знайомий із цивільним позовом ОСОБА_8 .

Стверджує, що потерпіла не надала доказів, що речі, які рахуються викраденими взагалі були у неї у власності

Заслухавши доповідь судді, яка виклала суть вироку, доводи апеляційних скарг та заперечення обвинуваченого ОСОБА_6 , думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу та заперечували проти задоволення апеляційної скарги потерпілої, думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та залишила на розсуд суду апеляційну скаргу потерпілої, думку потерпілої ОСОБА_8 , яка підтримала подану нею апеляційну скаргу та заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, надавши учасникам кримінального провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав наведених в апеляційних скаргах та обговоривши наведені у них доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, а вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість вироку районного суду апеляційним судом встановлено наступне.

При перевірці матеріалів кримінального провадження апеляційним судом встановлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та правильність кваліфікації його дій за даною нормою кримінального закону судом першої інстанції зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, про що у судовому рішенні наведено докладні мотиви.

Обвинувачений ОСОБА_6 в районному суді показав, що на будівництві працювало троє осіб із своїми інструментами і до цих трьох осіб був залучений і він, після того, як виникли не співпадіння в інтересах, всі четверо працівників залишили об`єкт роботи, власники інструментів загрузили інструменти в його машину та покинули квартиру АДРЕСА_2 . Оскільки він будучи за кермом автомобіля та із документів мав водійське посвідчення, а троє його пасажирів не мали з собою документів, то на пропозицію ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , він зупинився біля ломбардного відділення «Заставно-кредитний дім» з приводу закладу майна, а саме шуруповерту. Застава була оформлена на нього.

Під час допиту в апеляційному суді та в своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 надав аналогічні за змістом пояснення.

Вказані покази вірно оцінені районним судом, як обрану лінію захисту з метою уникнення відповідальності, оскільки вони суперечать фактичним обставинам справи, які були встановлені судом.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_8 в районному суді показала, що вона на « ОСОБА_16 » знайшла робочого ОСОБА_15 , який займався ремонтними роботами в її квартирі. Це було до початку повномасштабного вторгнення. Вони домовились і потерпіла дала йому завдаток. Через місяць ОСОБА_17 привіз із собою підсобних робочих ОСОБА_18 та ще одну людину. Ключі від приміщення де робились ремонтні роботи знаходились у ОСОБА_15 . В подальшому, внаслідок неприязних відносин, на ґрунті погано виконаних робіт, ОСОБА_17 , не завершивши ремонт, покинув приміщення квартири АДРЕСА_2 . Проте, ремонт продовжував закінчувати ОСОБА_6 , якого ОСОБА_17 привів перед закінченням співпраці з нею. Ключі від вищевказаної квартири знаходились у ОСОБА_6 . Зазначила, що під час ремонтних робіт проведених ОСОБА_19 у неї зник шуруповерт, пилосос, дві бухти кабелів. Коли вона повідомила ОСОБА_20 про зникнення даних речей, останні сказав, що він усе поверне, однак не повернув. Після чого вона звернулась у поліцію.

Під час апеляційного розгляду потерпіла ОСОБА_8 підтримала надані в районному суді покази та вказала, що після того як почалась повномаштабна війна вона з ОСОБА_15 на місць відклала ремонт, через місяць як відновились робота з ОСОБА_15 виник конфлікт щодо ремонту, за тиждень до того, як розірвали відносини з ОСОБА_15 , прийшов ОСОБА_6 , у квітні дали йому ключі і він вже сам приступив до роботи, через певний час ОСОБА_6 не продовжив роботу з особистих причин, а тому на будівництво пішов її чоловік та виявив пропажу речей, ОСОБА_6 сказав, що все поверне, через тиждень звернулась в поліцію. Згідно переписки у месенджері 08.04.2022 вона запросила ОСОБА_6 робити ремонт, перед цим бачила ОСОБА_6 в кінці березня, коли він приходив із ОСОБА_15 .

Згідно протоколу огляду місця події вбачається, що було проведено огляд квартири АДРЕСА_2 , з якої були викрадені речі (т.1 а.с. 11-16).

Згідно відповіді генерального директора Ломбарду «Заставно-кредитний дім» від 04.06.2022 року, вбачається, що ОСОБА_6 з 16.04.2022 року звертався в ломбард «Заставно-кредитний дім» з приводу майна, а саме: шуруповерта 220В Енергомаш ДУ-2145П (т.1 а.с. 45).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, вбачається, що свідок ОСОБА_12 впізнав особу на ім`я ОСОБА_21 , який здійснював ремонт в квартирі АДРЕСА_2 , з якої було викрадено речі, зазначені в обвинувальному акті (т.1 а.с. 50-51).

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-22/7713-ТВ від 26.10.2022 року вбачається, що ринкова вартість бухти кабелю марки «ВВГ нг п», довжиною 100м., 3х2,5 «Одеса Гост», у новому стані, могла становити 2633,33 грн. (т.1 а.с. 54-59).

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-22/7712-ТВ від 27.10.2022 року вбачється, що ринкова вартість бухти кабелю марки «ВВГ нг п», довжиною 100м., 3х1,5 «Одеса Гост», у новому стані, могла становити 1781,76 грн. (т.1 а.с. 62-67).

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/126-22/7580-ТВ від 21.10.2022 року вбачається, що ринкова вартість пилососа марки «Samsung» модель «VCC45W0S3R», могла становити 1966,30 грн. (т.1 а.с. 70-75).

Відповідно до висновком експерта №СЕ-19/126-22/7578-ТВ від 20.10.2022 року вбачається, що ринкова вартість шуруповерта 220В Енергомаш ДУ-2145П, могла становити 597,00 грн. (т.1 а.с. 78-83).

Вищевказані докази, які є належними та допустимими, у своїй сукупності із врахуванням показів потерпілої ОСОБА_8 свідчать про обґрунтованість висновку районного суду, щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Апеляційним судом ретельно перевірено доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 щодо упередженості органу досудового розслідування, його невинуватості у вчиненні злочину, а також щодо невірної кваліфікації дій, та встановлено наступне.

Обвинувачений у поданій апеляційній скарзі стверджує, що стороною обвинувачення не вказано точного часу вчинення крадіжки, що може свідчити про не вірну кваліфікацію його дій за ч.4 ст. 185 КК України.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року (зі змінами, внесеними Указом № 133/2022 від 14 березня 2022 року, затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15 березня 2022 року, та Указом № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, затвердженого Законом України № 2212-ІХ від 21 квітня 2022 року) з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, строк дії якого уподальшому неодноразово продовжувався.

Верховна Рада України 03 березня 2022 року прийняла Закон України № 2117-IX «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» (далі Закон № 2117-IX), яким внесла зміни до частини четвертої статей 185187, 189 та 191 КК України однакового змісту: їх доповнено кваліфікуючою ознакою вчинення злочинів «в умовах воєнного або надзвичайного стану».

Із 07 березня 2022 року (після набрання чинності Законом № 2117-IX) вчинення крадіжки в умовах воєнного стану кваліфікується за ч. 4 ст. 185 КК України.

Як вбачається із показів потерпілої ОСОБА_8 вперше вона бачила ОСОБА_6 в кінці березня 2022 року, на початку квітня ОСОБА_6 самостійно приступив до виконання ремонтних робіт.

Згідно відповіді генерального директора Ломбарду «Заставно-кредитний дім» від 04.06.2022 року, ОСОБА_6 16.04.2022 року звертався в ломбард «Заставно-кредитний дім» з приводу майна, а саме: шуруповерта 220В Енергомаш ДУ-2145П.

Вказаний шуруповерт є майном потерпілої ОСОБА_8 , яке було у неї викрадено.

Покази потерпілої ОСОБА_8 щодо хронології подій та відповідь генерального директора Ломбарду «Заставно-кредитний дім» узгоджуються між собою, та підтверджують, що викрадення речей ОСОБА_6 відбулося після набрання чинності Закону щодо внесення змін за ч.4 ст. 185 КК України, а тому кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за цією статтею є вірною.

Версія обвинуваченого ОСОБА_6 що ремонтні роботи виконували декілька людей і інша особа могла вчинити крадіжки, є надуманою та спростовується показами потерпілої ОСОБА_8 , яка вказала, що в квітні 2022 року надала ключі від квартири саме ОСОБА_6 , який приступив до виконання ремонтних робіт.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він здав в ломбард шуруповерт на прохання знайомих, оскільки тільки в нього було документи, що посвідчують особу - нічим не підтвердженні.

Доводи обвинуваченого про те, що потерпілою не доведено факту існування викраденого є необґрунтованим, у протоколі про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 25.05.2022 року потерпіла ОСОБА_8 вказала про те, що у неї було викрадено шуруповерт, пилосос та 200 метрів кабелю.

Посилання обвинуваченого на упередженість органу досудового розслідування, є безпідставним.

Обвинувачений ОСОБА_6 в період з 04 по 06 грудня 2022 року дійсно перебував в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» у зв`язку із надходженням до вказаної установи розпорядження про виконання вироку Садгірського районного суду м. Чернівці від 28.09.2022 року, яким ОСОБА_6 було засуджено до 2 років позбавлення волі (т.2 а.с. 158).

У зв`язку із надходженням його апеляційної скарги на вказаний вирок Садгірським районним судом було направлено лист до ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» про повернення без виконання розпорядження про виконання вироку.

На підставі викладеного, обвинувачений ОСОБА_6 з 04 по 06 грудня 2022 року перебував в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» у зв`язку із зверненням до виконання вироку Садгірського районного суду м. Чернівці від 28.09.2022 року, що спростовує доводи апелянта про те, що він був протиправно затриманий та поміщений в слідчий ізолятор через упереджене ставлення органу досудового розслідування.

Доводи апелянта про те, що його змусили підписати підозру без захисника є безпідставними, до повідомлення про підозру додається розписка про ознайомлення ОСОБА_6 із правами підозрюваного, в тому числі щодо залучення захисника.

22 грудня 2022 року постановою слідчого СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_22 у зв`язку із бажанням ОСОБА_6 на участь захисника у кримінальному провадженні, було призначено ОСОБА_6 захисника із центру надання безоплатної вторинної правової допомоги (т.1 а.с. 109).

Органом досудового розслідування було забезпечено право ОСОБА_6 на захист, та на першу вимогу було призначено захисника із безоплатної вторинної правової допомоги.

Те, що ОСОБА_6 раніше не виявляв бажання залучити захисника під час досудового розслідування, не свідчить про порушення його права на захист.

Апеляційним судом встановлено, що органом досудового розслідування під час здійснення досудового розслідування щодо ОСОБА_6 не було допущено істотних порушень закону, які б ставили під сумнів законність їх дій.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що свідок ОСОБА_23 може підтвердити факт того, що він запросив його працювати до потерпілої 24.02.2024 року, нічим не підтверджені.

Районним та апеляційним судом здійснювався виклик свідка ОСОБА_24 в судове засідання, однак останній відмовився з`являтись до суду та надавати будь-які покази, свідок ОСОБА_25 на момент судового розгляду в суді першої інстанції та під час апеляційного перегляду перебував за межами України, що було підтверджено його дружиною ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 2 ст.327 КПК України прибуття в суд перекладача (за винятком залучення його судом), свідка, спеціаліста або експерта забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик. Суд сприяє сторонам кримінального провадження у забезпеченні явки зазначених осіб шляхом здійснення судового виклику.

У свою чергу одними із основних засад кримінального судочинства, визначених ст..7 КПК України є у тому числі змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Нормами чинного законодавства стороні захисту надано право на власний розсуд у змагальному процесі довести свою позицію перед судом шляхом подання на безпосереднє дослідження відповідних доказів, у тому числі шляхом заслуховування у судовому засіданні показань свідків.

Обов`язок щодо забезпечення явки свідка, про допит якого клопотала сторона захисту покладається саме на сторону захисту, а суд, у межах наданих йому КПК України повноважень, лише сприяє стороні захисту у здійсненні такого права шляхом здійснення виклику свідків. У свою чергу наслідки, які пов`язані із неявкою свідка у судове засідання також несе сторона, на яку законом покладено обов`язок щодо забезпечення явки такого свідка.

У даному випадку саме сторона захисту ініціювала питання про виклик свідка ОСОБА_24 , а суд у межах наданих КПК України повноважень здійснив виклик цього свідка, який будучи належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду до суду не з`явився та не виявив бажання надавати свої покази.

Відтак доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Перевіряючи вирок районного суду в частині призначеного покарання, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при ухваленні вироку вказаних вимог дотримався повністю.

Районним судом було належним чином враховано тяжкість скоєного злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, дані що характеризують особу обвинуваченого, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та наявність обставин, які його обтяжують - рецидив злочинів.

З урахуванням вказаних обставин, апеляційний суд погоджується із призначеним районним судом покаранням встановленого в межах санкції ч.4 ст.185 КК України, яке слід відбути реально.

Враховуючи наявність вироку Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.10.2022 року щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України, районний суд вірно застосував вимоги ч.ч. 1, 4 ст.70 КК України та призначив остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Перевіряючи вирок районного суду в часті вирішення цивільного позову із врахування вимог потерпілої ОСОБА_8 зазначених у поданій нею апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить наступних висновків.

Оскаржуваним вироком районного суду цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 у кримінальному провадженні задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 завдану майнову шкоду в сумі 6978,06 грн, та стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 завдану моральну шкоду в сумі 1000 грн.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Районний суд не в повній мірі врахував дані вимоги, та прийшов до поспішного висновку визначивши моральне відшкодування потерпілій ОСОБА_8 у розмірі 1000 грн.

Оцінений районним судом розмір моральної шкоди в розмірі 1000 грн. не відповідає засадам розумності та справедливості, не може в повній мірі компенсувати заподіяні моральні страждання, а тому розмір моральної шкоди слід збільшити.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 404, 407, 408, 414, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 задовольнити частково, вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 лютого 2024 року щодо ОСОБА_6 в частинні вирішення цивільного позову змінити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 завдану майнову шкоду в сумі 6978,06 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 завдану моральну шкоду в сумі 10000 грн.

В решті вирок районного суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 , який утримується під вартою - в той же строк з моменту отримання копії рішення.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1

(посада) ОСОБА_26 , підпис) (ПІБ)

26.04.2024 року

(дата засвідчення копії)