Справа № 201/4710/18
Провадження № 1-кп/201/33/2024
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000336 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 (в ред. КК станом на 12.12.2015 р.) та кримінальних проступків передбачених ч. 1 ст. 358 (в ред. КК станом на 12.12.2015 р.) і ч. 4 ст. 358 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_5

захисник ОСОБА_7

представник потерпілого

ОСОБА_8 . Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

В грудні 2015 року (більш точної дати та час не встановлено) у невстановленому місці у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на придбання права на чуже майно шляхом обману в особливо великих розмірах, а саме придбання права на нежитлове приміщення N? 26 в будинку АДРЕСА_3 , яке на час вчинення злочину відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 10.08.2015 належало на праві приватної власності ОСОБА_9 .

Для виконання злочинного умислу направленого на придбання права на чуже майно шляхом обману в особливо великих розмірах ОСОБА_5 за невстановлених обставин отримав підроблену довіреність нібито від імені ОСОБА_9 , посвідченої 14.07.2015 за реєстровим N? 1д-745 нотаріусом міста Москва ОСОБА_10 , якою ОСОБА_5 було уповноважено продати від імені ОСОБА_9 нежитлове приміщення N? 26 у будинку АДРЕСА_3 , а також свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_2 від 10.08.2015 ( НОМЕР_3 ), витяг з державного реєстру на нерухоме майно про реєстрацію права власності 42014850 від 10.08.2015 (ЕКВ 278164) в первинний зміст яких були внесені зміни шляхом підчистки серійного номера.

Далі, продовжуючи виконання свого злочинного умислу направленого на придбання права на чуже майно шляхом обману в особливо великих розмірах, ОСОБА_5 за невстановлених обставин знайшов покупця вказаного нежитлового приміщення N? 26 у будинку АДРЕСА_3 , а саме громадянку ОСОБА_11 , запевнивши її у законності своїх намірів.

У подальшому, маючи корисливий мотив, продовжуючи виконання свого злочинного умислу направленого на придбання права на чуже майно шляхом обману в особливо великих розмірах ОСОБА_5 12.12.2015 приблизно о 15:00 год., разом з ОСОБА_11 прибув за адресою АДРЕСА_4 , де здійснює свою нотаріальну діяльність приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_12 та надав останній для оформлення договору купівлі-продажу підроблену довіреність нібито від імені ОСОБА_9 , посвідченої 14.07.2015 за реєстровим N? 1д-745 нотаріусом міста Москва ОСОБА_10 , якою ОСОБА_5 було уповноважено продати від імені ОСОБА_9 нежитлове приміщення N? 26 у будинку АДРЕСА_3 , а також свідоцтво про право власності на нерухоме майно N? 42013699 від 10.08.2015 ( НОМЕР_3 ), витяг з державного реєстру на нерухоме майно про реєстрацію права власності 42014850 від 10.08.2015 (ЕКВ 278164) в первинний зміст яких були внесені зміни шляхом підчистки серійного номера.

На підставі вищевказаних документів, приватним нотаріусом ОСОБА_12 було підготовлено договір купівлі-продажу від 12.12.2015 бланк N? НВС 060562, де ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , яка не усвідомлювала злочинних намірів ОСОБА_5 , поставили свої особисті підписи, таким чином вніс до вказаного договору неправдиві відомості та надав даній угоді юридичної сили. За умовами вказаного договору купівлі-продажу ОСОБА_11 передала готівкою ОСОБА_5 139 366 грн. 41 коп.

Вказаними умисними шахрайськими діями ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_13 завдано матеріальних збитків на суму 562 570 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальні проступки відповідальність за які передбачена:

ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

ч. 1 ст. 358 КК України (в ред. КК станом на 12.12.2015 р.) а саме, підроблення офіційного документа, який посвідчується приватним нотаріусом і який надає права з метою використання його підроблювачем,

а також вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 190 КК України (в ред. КК станом на 12.12.2015 р.), а саме, придбання права на чуже майно шляхом обману в особливо великих розмірах.

ІІ. Позиція сторони захисту.

3. В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину не визнав та пояснив, що незадовго до подій, які розглядаються він переїхав на постійне проживання в м. Дніпро, де в тренувальному залі познайомився з громадянином ОСОБА_14 , який запропонував обвинуваченому працювати його охоронцем. Він погодився і почав супроводжувати ОСОБА_14 . Останній їздив на зустрічі, однак на самих цих зустрічах обвинувачений присутній не був. Приблизно через рік, коли між ними виникли довірительні відносини ОСОБА_14 запропонував за грошову винагороду оформити на обвинуваченого квартиру, пояснивши, що свій паспорт він загубив на що обвинувачений погодився. В один з днів вони приїхали до нотаріальної контори, куди ОСОБА_14 пішов один, а через деякий час покликали обвинуваченого, який за вказівкою нотаріуса підписав якісь документи і тоді ж він вперше побачив довіреність на своє ім?я. Він не знав, що довіреність підроблена і що він не має права на дії з квартирою. Також пояснив, що під час підпису документів інших осіб в нотаріальні конторі не було, ОСОБА_11 і ОСОБА_15 він не знає, а також не знає де саме знаходилась квартира, окрім того, що вона розташована в районі парка ім. Т.Г. Шевченка.

Таким чином, вважає, що в його діях відсутній був умисел на заволодіння правом на чуже майно і використання підроблених документів, а тому просив виправдати його.

ІІІ. Надані сторонами кримінального провадження і досліджені у судовому засіданні докази.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що восени 2013 він надавав послуги ОСОБА_9 по переводу квартири АДРЕСА_5 з житлового фонду в нежитловий, зокрема звертався до міськвиконкому, ГАСКу та інші інстанції з різними заявами та погодженнями. У ОСОБА_9 була сестра ОСОБА_13 , яка на той час жила в м. Москва. Коли роботи по переоформленню квартири були вже майже завершені ОСОБА_13 виїхала до м. Дніпро і забрала ОСОБА_9 в м. Москва, так як та хворіла, а через деякий час свідок дізнався, що ОСОБА_9 померла. Ще через деякий час ОСОБА_16 приїхала до м. Дніпро і, як спадкоємець ОСОБА_9 , доручила свідкові завершити вивід квартири з житлового фонду і коли всі роботи з документами було завершено, то свідок здійснив реєстрацію права власності за ОСОБА_9 .. Через деякий час свідок дізнався від знайомого нотаріуса що квартира продана і договір посвідчувала нотаріус ОСОБА_12 . Свідок приїхав до неї, однак останній інформації не надала, пославшись на нотаріальну таємницю. Свідок дізнався, що квартиру продав ОСОБА_5 . ОСОБА_11 на підставі доручення, виданого, нібито нотаріусом м. Москва, однак шляхом запитів і зав`язків з нотаріальною контрою свідок переконався, що таке доручення не видавалось. Далі він за дорученням ОСОБА_16 звертався до суду з позовом про відновлення порушеного стану потерпілої. Також він постійно відслідковував оголошення про продаж нерухомості і знає, що ОСОБА_11 , намагалась продати квартиру.

Договори купівлі-продажу від 03.05.2011 і 24.10.2013 згідно яких ОСОБА_9 придбала у власність квартиру АДРЕСА_5 (т. 2 а.с. 234, 241).

Довіреність видана 25.12.2014 ОСОБА_9 на ім`я ОСОБА_17 , якою доручено останньому представляти інтереси довірителя з питання переведення квартири АДРЕСА_5 з житлового фонду в нежитловий. (т. 2 а.с. 188)

Копія свідоцтва про право власності індексний номер 42013699 на нежитлове приміщення АДРЕСА_5 видане 10.08.2015 на ім`я ОСОБА_9 та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який підтверджує реєстрацію права власності на вказане нежитлове приміщення за ОСОБА_9 та технічний паспорт на приміщення виготовлений ФОП ОСОБА_18 (т. 2 а.с. 47), надані свідком ОСОБА_17 .

Оригінал свідоцтва про право власності індексний номер 42013699 на нежитлове приміщення АДРЕСА_5 видане 10.08.2015 на ім`я ОСОБА_9 (т. 3 а.с. 85), вилучений у приватного нотаріуса ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що він ФОП, який займається інвентаризацією об`єктів нерухомості, однак чи здійснював він інвентаризацію квартири АДРЕСА_5 він не пам?ятає, як не пам?ятає і ОСОБА_5

Свідоцтво про смерть ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Москва (т. 2 а.с. 44)

Довіреність серійний номер 77АВ 0861180 посвідчена 14.07.2015 року нотаріусом м. Москва ОСОБА_10 , згідно якої ОСОБА_9 доручила ОСОБА_19 продати від її імені нежитлове приміщення АДРЕСА_5 (т. 2 а.с. 77)

Витяг з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» згідно якого ОСОБА_9 виїжджала за межі України один раз 29 липня 2015 року. (т. 2 а.с. 211)

Висновок експерта № 12/1.1-261 від 01.04.2015 згідно якого підпис від імені ОСОБА_9 та рукописний запис « ОСОБА_20 » в довіреності від імені ОСОБА_9 серійний номер 77АВ 0861180 від 14.07.2015 виконаний не ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 201)

Висновок експерта № 12/2.1/2.3-262 від 07.04.2015 згідно якого в бланку свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний мер 42013699 від 10.08.2015 змінено первинний зміст шляхом підчистки серійного номера з подальшим внесенням нових буквено-цифрових записів. В місті розміщення букв серії «СТА» видалені букви «СТА», в місті розміщення першої цифри «2» та цифри «1» в цифровому запису «232715» вірогідно видалені цифри «9», в місті розміщення цифри «5» видалена цифра «1», встановити видалені цифри в місті розміщення цифр «327» не виявилося можливим. Печатний текст, підпис та відтиск печатки виконані в настгупній послідовності - на бланку документа спочатку нанесений відтиск печатки «*Державний реєстр прав на нерухоме майно* N?1 *Головне територіальне управління юстиції в Дніпропетровській області» поверх якого виконаний друкований печатний текст і останнім, поверх печатки та друкованого тексту, виконаний підпис.

В бланку витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності індексний номер 42014850 від 10.08.2015 змінено первинний зміст шляхом підчистки серійного номера з подальшим внесенням нових буквено-цифрових записів. В місті розміщення серійного номера «ЕКВ278164» раніше знаходився серійний номер «ЕКВ276132». Печатний текст, підпис та відтиск печатки виконані в наступний послідовності - на бланку документа спочатку нанесений відтиск печатки «*Державний реєстр прав на нерухоме майно* N?1 *Головне територіальне управління юстиції в Дніпропетровській області» поверх якого виконаний друкований печатний текст і останнім, поверх печатки та друкованого тексту, виконаний підпис. (т. 3 а.с. 68)

Договір купівлі-продажу посвідчений 12.12.2015 приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_12 згідно якого ОСОБА_9 від імені якої по довіреності від 14.07.2015 посвідченої приватним нотаріусом м. Москва ОСОБА_10 , діяв ОСОБА_5 , продала, а громадянка ОСОБА_11 придбала нежитлове приміщення АДРЕСА_5 за що сплатила ОСОБА_5 139 366,41 гривень. (т. 3 а.с. 14).

Дві заяви від імені ОСОБА_5 на ім`я приватного нотаріуса ДМНО ОСОБА_12 подані при укладенні договору (т. 4 а.с. 16, 17)

Заява від імені ОСОБА_11 на ім`я приватного нотаріуса ДМНО ОСОБА_12 подана при укладенні договору (т. 4 а.с. 13)

Висновок експерта № 28/1.1/187 від 27.04.2018 згідно якого підпис від імені ОСОБА_5 та рукописний запис « ОСОБА_5 » в графі «продавець» на четвертому аркуші (друга сторінка) договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_6 від 12.12.2015 виконана ОСОБА_5 .

Підпис від імені ОСОБА_5 та рукописний запис « ОСОБА_5 » в графі «підпис» в заявах від імені ОСОБА_5 на ім`я приватного нотаріуса ДМНО ОСОБА_12 , виконана ОСОБА_5 .

Підпис від імені ОСОБА_5 та рукописний запис « ОСОБА_5 » в графі «підпис» в заяві від імені ОСОБА_11 на ім`я приватного нотаріуса ДМНО ОСОБА_12 , виконана ОСОБА_5 .

Довіреність посвідчена 12.12.2015 приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_12 згідно якої ОСОБА_21 уповноважила ОСОБА_22 на продаж нежитлового приміщення АДРЕСА_5 (т. 2 а.с. 174)

Свідок нотаріус ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона не пам`ятає посвідчення угоди купівлі-продажу спірної квартири, як не пам`ятає ні ОСОБА_5 , ні ОСОБА_11 , однак вказала, що якщо вона посвідчила договір купівлі-продажу, то особу покупця і продавця вона встановила по їх документам і підстав відмовити у вчиненні нотаріальної дії не було.

Протокол пред`явлення особи для впізнання від 17.04.2018 згідно якого свідок ОСОБА_12 впізнала серед чотирьох наданих їй фотографій фотографію із зображенням ОСОБА_5 , як особи, яка укладала договір купівлі-проддажу нежитлового приміщення АДРЕСА_7 .

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснив, що до 2016 року він працював консультантом з нерухомості і надавав посередницькі послуги з придбання нерухомості. ОСОБА_5 був його клієнтом, однак які саме об`єкти нерухомості були предметом їх співпраці свідок не згадав. ОСОБА_11 свідок не згадав, однак вказав, що так як на досудовому слідстві він говорив, що вона зверталась до нього з консультаціями то так і було.

Договір позики посвідчений 16.12.2015 приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_23 згідно якого ОСОБА_14 позичів ОСОБА_11 грошові кошти в розмірі 117600 гривень (т. 2 а.с. 115), а також договір іпотеки посвідчений 16.12.2015 тим же нотаріусом згідно якого з метою забезпечення зобов`язань за вказаним договором позики ОСОБА_11 передала в іпотеку ОСОБА_14 нежитлове приміщення АДРЕСА_5 . (т. 2 а.с. 125)

Розписка ОСОБА_22 згідно якої останній отримав від ОСОБА_24 200 доларів США в якості завдатку за придбання нежитлового приміщення АДРЕСА_5 . (т. 2 а.с. 244)

Довіреність видана 15.03.2016 ОСОБА_13 на ім`я ОСОБА_17 , якою доручено останньому представляти інтереси довірителя з питання оформлення права за довірителем на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 230)

Висновок оціночно-будівельної експертизи №3734-16 від 22.02.2017, згідно якого ринкова вартість нежитлового приміщення АДРЕСА_5 станом на 12.12.2015 склала 562 570 гривень.

Протокол слідчого експерименту з ОСОБА_5 від 28.04.2018 в ході якого останній повідомив такі ж обставини подій які він розповів і в судовому засіданні, а також вказав місце розташування приватного нотаріуса, де було укладено договір купівлі-продажу квартири. (т. 4 а.с. 118).

IV. Оцінка Суду.

На початку оцінки, суд звертає увагу на загальні положення щодо доказування в кримінальному процесі, застосування яких в даному конкретному випадку створює умови для реалізації завдань кримінального провадження.

Зокрема кримінально процесуальне законодавство не закріплює стандартів доказування, проте із положень чинного КПК прослідковується їх зміст.

Так, із частини другої статті 17 КПК можна побачити стандарт доказування «поза розумним сумнівом» перед застосовуванням якого Суд вважає за необхідне зазначити, що не будь-який сумнів можна констатувати як розумний, існування сумнівів при прийнятті рішення є природним та не означає, що в разі наявності таких рішення є неправильним. Поняття «поза розумним сумнівом» не тотожне поняттю «абсолютна впевненість», яка передбачає непохитність і відсутність будь-яких вагань.

Однак, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Із статтi 94 КПК випливає стандарт «внутрішнього переконання», зміст якого зводиться до того, що суддя повинен вільно оцінювати докази на основі свого внутрішнього переконання, яке виникає не з вузької оцінки доказів наданих сторонами, а з оцінки їх з урахуванням життєвого досвіду судді та всіх обставин справи.

Надані суду та перелічені вище докази належні, оскільки підтверджують обставини, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні, допустимі, оскільки отримані порядку встановленому КПК України, а отже підлягають оцінці в своїй сукупності та взаємозв`язку.

Оцінюючі ці докази суд приходить до беззаперечного висновку про те, що 12.12.2015 приватним нотаріусом ОСОБА_12 було посвідчено договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_5 , згідно якого ОСОБА_5 , діючи на підставі довіреності від імені ОСОБА_9 продав, а ОСОБА_11 придбала вказану квартиру, що підтверджується оригіналом договору, показаннями свідка ОСОБА_12 і показаннями самого обвинуваченого.

З показань свідка ОСОБА_12 та матеріалів отриманих в ході тимчасового доступу до документів у нотаріуса видно, що для посвідчення вказаного договору нотаріусом було оглянуто і перевірено:

оригінал свідоцтва про право власності індексний номер 42013699 на нежитлове приміщення АДРЕСА_5 видане 10.08.2015 на ім`я ОСОБА_9

оригінал довіреності серійний номер 77АВ 0861180 посвідчена 14.07.2015 року нотаріусом м. Москва ОСОБА_10 , згідно якої ОСОБА_9 доручила ОСОБА_5 продати від її імені нежитлове приміщення АДРЕСА_5

оригінал витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності індексний номер 42014850 від 10.08.2015,

які були вилучені у нотаріуса в ході тимчасового доступу 04.02.2016 року.

Ці документи очевидно можуть бути подані нотаріусу лише продавцем об`єкта нерухомості, яким в даному випадку був ОСОБА_5 .

З висновків експерта, які описано вище встановлено, що підпис на довіреності від імені ОСОБА_9 останній не належить, а в свідоцтві про право власності і витягу наявні ознаки підчистки їх номерів.

Додатково той факт, що довіреність не підписувалась ОСОБА_9 свідчить і той фак, що довіреність посвідчена 14.07.2015 в м. Москва в той час як ОСОБА_9 виїхали за межі України лише 29.07.2015, що підтверджується витягом та показаннями свідка ОСОБА_17 .

Тай сам обвинувачений в своїх показання стверджує, що він не знайомий з ОСОБА_9 і остання безпосередньо обвинуваченому довіреність не передавала.

Ці обставини дозволяють прийти до висновку, що саме ОСОБА_5 подав документи нотаріусу і останній знав, що зміст цих документів не відповідає реальному стану справ, а отже вони підроблені.

Це, в свою чергу, підтверджує той факт, що подаючи документи нотаріусу, підписуючи договір купівлі продажу, знаючи, що довіреність на його ім`я не видавалась, ОСОБА_5 не міг не розуміти, що своїми діями відчужує квартиру прав на яку не має, що доводить умисел обвинуваченого на заволодіння правом на майно шляхом обману.

При цьому не важливо чи отримав обвинувачений безпосередньо зиск від продажу квартири, адже злочин вважається закінченим з моменту придбання права на майно, що відбулось 12.12.2015.

Доводи обвинуваченого про необізнаність у тому, що він не мав права розпоряджатись квартирою не можуть бути прийняті до уваги, так як обвинувачений не міг не розуміти, що надані ним документи підробні і він не має права відчужувати квартиру про що вказано вище.

Доводи обвинуваченого про те, що договір він підписав на прохання ОСОБА_14 не знайшли ні свого підтвердження ні спростування, однак це не спростовує висновку суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, так як умисел на придбання права на квартиру був реалізований обвинуваченим шляхом підписання договору купівлі продажу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що висунуте обвинувачення поза розумним сумнівом знайшло своє підтвердження і дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за:

ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

ч. 1 ст. 358 КК України (в ред. КК станом на 12.12.2015 р.) як підроблення офіційного документа, який посвідчується приватним нотаріусом і який надає права з метою використання його підроблювачем,

за ч. 4 ст. 190 КК України (в ред. КК станом на 12.12.2015 р.) як придбання права на чуже майно шляхом обману в особливо великих розмірах.

V. Призначення покарання.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд згідно вимогам ст.65 КК України враховує:

ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, два з яких відносяться до кримінальних проступків, а один до особливо тяжких злочинів;

наслідки злочину, які є тяжкими для потерпілої;

обставини вчинення злочинів;

дані про особу обвинуваченого, зокрема вік, те що він має зареєстроване місце проживання, позитивно характеризується, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває;

відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66, 67 КК України.

З урахуванням викладеного, а також висновку органу пробації, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому необхідно призначити покарання за злочин передбачений ч. 4 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, оскільки альтернативні види покарань не передбачені санкцією, однак з огляду на обставини злочину покарання можливо призначити не у максимальній межі санкції ч. 4 ст. 190 КК України. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам та наслідкам, даним про особу обвинуваченого.

Підстав для призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України в судовому засіданні не встановлено

Що стосується покарання за кримінальні проступки передбачені ч. 1, 4 ст. 358 КК України, то суд вважає, що необхідним та достатнім буде покарання у виді обмеження волі, однак враховуючи, що з часу вчинення кримінальних проступків пройшло більше восьми років, обвинувачений підлягає звільненню від відбуття покарання на підставі ч. 5 ст. 74, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК УКраїни

.

VI. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Процесуальні витрати по справі за проведення експертиз покладаються на обвинувачених, відповідно до статті 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-374, 376 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України (в ред. КК станом на 12.12.2015 р.) і призначити покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання у виді обмеження волі призначеного за вчинення кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України в звязку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені кримінального проступку передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України і призначити покарання у виді одного року шести місяців обмеження волі.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання у виді обмеження волі призначеного за вчинення кримінального проступку передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України в звязку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені злочину передбаченого ч. 4 ст.190 КК України (в ред. КК станом на 12.12.2015 р.) та призначити покарання у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строку відбуття покарання ОСОБА_5 відраховувати з дня затримання останнього після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів під час здійснення кримінального провадження, а саме:

- проведення судово-почеркознавчої експертизи № 12/1.1-261 від 01.04.2015 у розмірі 1407,36 грн.

- проведення судово-почеркознавчої експертизи № 12/2.1.2/3-262 від 07.04.2015 у розмірі 2111,04 грн.

- проведення судово-почеркознавчої експертизи № 28/1.1/187 від 27.04.2018 у розмірі 2431 грн.

Речові докази: довіреність від імені ОСОБА_9 на імя ОСОБА_5 виданої нотаріусом м. Москва ОСОБА_10 ; свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 42013699 від 100.8.2015; витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 420148850 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Вирок підлягає негайному врученню обвинуваченим і прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3