Справа № 755/3291/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" липня 2024 р. м. Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження № 0001993 від 29.12.2023 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сватове Луганської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, військовослужбовця служби за призивом під час мобілізації, старшого навідника кулеметного відділення взводу вогневої підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11.07.2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 місяця арешту (не відбув),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що в порушення положень Конституції України, Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», 29.12.2023 року приблизно о 09:40, проходив повз будинок, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Вінстона Черчилля, 14 , де на землі біля дерева помітив прозорий поліетиленовий зіп-пакет, в якому знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору.

Будучи особою, яка періодично вживає психотропні речовини, ОСОБА_3 , припустив, що у знайденому прозорому поліетиленовому зіп-пакет з кристалоподібною речовиною білого кольору, знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP. В цей час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання даної психотропної речовини, без мети збуту. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , піднявши із землі знайдений ним прозорий поліетиленовий зіп-пакет, в якому знаходилась кристалоподібна речовина білого кольору, та впевнившись, що всередині знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, тим самим вчинивши безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання, особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP. У цей час у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на незаконне зберігання для подальшого власного вживання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_3 помістив безоплатно придбаний ним прозорий поліетиленовий зіп-пакет з кристалоподібною речовиною білого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, до лівої кишені штанів, в які був одягнутий, та став незаконно зберігати при собі, для власного вживання, без мети подальшого збуту. Після чого, ОСОБА_3 , зберігаючи при собі прозорий поліетиленовий зіп-пакет, в середині якого знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, попрямував далі у власних справах.

Того ж дня, 29.12.2023 року приблизно о 10:10, дільничним офіцером поліції Дніпровського УП ГУНП у м. Києві капітаном поліції ОСОБА_5 , за адресою: м. Київ, бульвар Верховної Ради, 10, було виявлено ОСОБА_3 , який повідомив, що зберігає при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. В подальшому, в період часу з 12:27 до 12:32, під час проведення обшуку затриманої особи, що проводився на ділянці місцевості за адресою: м. Київ, бульвар Верховної Ради, 10, ОСОБА_3 , в присутності двох понятих, на прохання працівників поліції, добровільно надав прозорий поліетиленовий зіп-пакет з кристалоподібною речовиною білого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, який знаходився у лівій кишені штанів, в які він був одягнутий. Після чого, дізнавач відділу дізнання вилучив добровільно наданий ОСОБА_3 прозорий поліетиленовий зіп-пакет з кристалоподібною речовиною білого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, -ласою 0,541 г, який ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав для подальшого власного вживання без мети збуту.

PVP, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.200 №770 Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» Список №2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу - PVP, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: до 0,15 грам.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав у повному обсязі та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Обвинувачений показав, що дійсно, 29.12.2023 року, за адресою: м. Київ, вул. Вінстона Черчилля, 14 , знайшов небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонений - PVP, та помістив її до кишені своїх штанів та пішов по своїм справах. Того ж дня, 29.12.2023 року приблизно о 10:10, за адресою: м. Київ, бул. Верховної Ради, 10 , був зупинений працівником поліції, на його запитання він зізнався, що у нього є заборонені речовини, тому працівником поліції у нього було виявлено та вилучено психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,541 г, яку він придбав та зберігав для власного вжитку. Зокрема показав, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце вчинення ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності. Визнав, що вчинив правопорушення протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України, яке він не відбув. У скоєному щиро каявся, обіцяв, що нічого протиправного більше вчиняти не буде, готовий понести покарання відповідно до діючого законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст їх обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Винуватість ОСОБА_3 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання судом має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення і попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Так, суд відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів; особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; відсутність завданої шкоди; дані про його особу, а саме: молодий вік, задовільний стан здоров`я, військовослужбовець, має постійне місце проживання; на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, пом`якшуючі обставини; раніше судимий; відношення обвинуваченого до вчиненого - вину визнає, кається у вчиненому, готовий понести покарання відповідно до законодавства України, перебував у розшуку в цьому кримінальному провадженні; негативну характеристику командира військової частини НОМЕР_1 ; позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання у виді позбавлення волі із врахуванням вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11.07.2023 року та застосуванням ст. 75 КК України.

У зв`язку з наведеним, та враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, не відбувши реальне покарання у виді арешту за попереднім вироком, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 реальне покарання у межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі, із визначенням остаточного покарання у порядку ст. 71 КК України, ураховуючи його засудження за вироком суду від 11.07.2023 року.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11.07.2023 року ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до 1 місяця арешту (покарання не відбуто).

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ст. 62 КК України покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначається військовослужбовцям строкової служби, військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, особам офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, особам офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (крім військовослужбовців-жінок), на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також якщо суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замінити позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

Тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців замість позбавлення волі не може застосовуватися до осіб, які раніше відбували покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 є діючим військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом, суд вважає за можливе замінити покарання у виді позбавлення волі триманням у дисциплінарному батальйоні.

Суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався. Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України. Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання, призначеного вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11.07.2023 року, до покарання за даним вироком, з урахуванням положень ст. 72 КК України, остаточно визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) день.

На підставі ч. 1 ст. 62 КК України замінити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) день на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 1 (один) рік 1 (один) день.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання цього вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи № СЕ-19/111-23/69793-НЗПРАП від 03.01.2024 року у сумі 3029 грн 12 коп.

Речові докази, а саме:

- поліетиленовий зіп-пакет в якому міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,541 г, що переданий в камеру схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві відповідно до квитанції № 04-01993 від 08.01.2024 року - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1