ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000538 від 22 лютого 2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в АДРЕСА_1 , громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, інваліда 3 групи, не одруженого, на утримані малолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 21.10.2013 Краматорським міським судом Донецької області за ч.4 ст.187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України -

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2020 року приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння разом зі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , знаходилися поблизу кафе «777» розташованого по АДРЕСА_3 , де між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виникла сварка в ході якої у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 дістав з правого кармана куртки у яку він був одягнений кухонний ніж, та утримуючи його у правій руці підійшов до ОСОБА_6 , та не бажаючи настання смерті іншої людини, умисно наніс ОСОБА_6 один удар клинком ножа у живіт.

В результаті умисних, протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 були заподіяні тілесні ушкодження: проникаюче колото різане поранення черевної порожнини, без пошкодження внутрішніх органів з наявністю колото - різаної рани в області лівого підрібір`я, яке утворилося у результаті дії гострого предмета, яке володіє колюча - ріжучими властивостями і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень в момент заподіяння.

Тілесні ушкодження отримані ОСОБА_6 знаходяться у прямому причинно- наслідковому зв`язку з діями ОСОБА_4 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, постанову щодо речових доказів та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.121 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, міцних соціальних зв`язків не має, під наглядом у лікаря-психіатра не перебуває, є інвалідом 3 групи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Підстав для застосування ст.69 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.1 ст.121 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349,370,373,374,376,394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рахувати з моменту фактичного затримання з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази: кухонний ніж, вилучений 22.02.2020 в ході огляду квартири АДРЕСА_2 знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1