Справа № 346/6354/23
Провадження № 11-кп/4808/158/24
Категорія ст. 82 КК України
Суддя-доповідач Шигірт
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 , на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 05 січня 2024 року про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,-

в с т а н о в и в:

Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_6 працював в установі без офіційного працевлаштування, мав одне стягнення та три заохочення, не брав участь в роботі самодіяльних організацій, а тому його поведінка за весь час відбування покарання не може вважатись стабільно позитивною та активною. За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених ст.82 КК України, для заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким.

Засуджений ОСОБА_6 не погодився з ухвалою та оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки він став на шлях виправлення, безоплатно працює муляром-штукатуром, дотримується порядку відбування покарання, не допускає правопорушень.

Оскаржувану ухвалу, з наведених підстав, просить скасувати.

В судовому засіданні апеляційного суду засуджений підтримав апеляційну скаргу.

Прокурор не заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що суд першої інстанції залишив поза увагою різні вимоги до поведінки засудженого при застосуванні ст.81 та ст.82 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого та прокурора, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Згідно ч.3 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч.1 ст.6 КВК України, під виправленням засудженого розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Положеннями ч.3 ст.6 КВК України визначено, що основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Проте суд першої інстанції не мотивував свої висновки з огляду на зазначені норми права.

При цьому суд встановив, що єдине стягнення за час відбування покарання ОСОБА_6 погашене, після цього ним отримано три заохочення. Разом з цим суд не дав оцінку тому, що стягнення було отримано на початку відбування покарання. Після цього були отримані лише заохочення.

Також суд виклав позитивну характеристику засудженого ОСОБА_6 , проте не конкретизував, що саме в його поведінці не може вважатись стабільно позитивною та активною.

Таким чином, суд першої інстанції не мотивував свої висновки, які суперечать викладеним в ухвалі обставинам.

Окрім іншого, суд як обставину для відмови у задоволенні клопотання, зазначив відсутність офіційного працевлаштування, проте не мотивував, яким чином це спростовує твердження засудженого та адміністрації установи відбування покарання, що ОСОБА_6 став на шлях виправлення.

З наведеного вбачається, що суд першої інстанції ухвалив рішення, яке належним чином не мотивував, обмежився загальними фразами, розглянув справу поверхнево, не навів аналіз всім відомостям про засудженого з огляду на положення ст.82 КК України.

Зазначені порушення є істотними та призвели до прийняття рішення, яке не відповідає вимогам ст.370 КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновків, що апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню, ухвала суду скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

Під час нового розгляду, в суді першої інстанції необхідно врахувати зазначену ухвалу, ретельно перевірити всі обставини, необхідні для прийняття законного, вмотивованого та обґрунтованого судового рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 05 січня 2024 року скасувати та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3