ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

та його захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду в м. Полтава апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11 березня 2024 року ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Даною ухвалою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ти жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня- спеціальна, розлученого, непрацюючого, не судимого підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України,-

- задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 31 день до 10 квітня 2024 року, 16 год. 50 хв.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушення, що підтверджується матеріалами клопотання, та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 цього Кодексу, на які вказують слідчий та прокурор, а також про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

На вказану ухвалу суду захисником в інтересах підозрюваного подана апеляційна скарга в якій захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ОСОБА_7 не буде переховуватися від суду та слідства, доказів того, що ОСОБА_7 буде незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні також не наведено, останній визнає вину у злочині передбаченому ст. 309 КК України, у чому щиро кається та співпрацює з органами досудового слідства.

Підозра, оголошена ОСОБА_7 за ч.2 ст.27, ч.3 ст.307, ч.2 ст. 306 КК України не обґрунтована, жодних доказів того, що останній мав на меті збувати наркотичні засоби або збуває наркотичні засоби не наведено і саме клопотання про обрання запобіжного заходу таких доказів не містить.

ОСОБА_7 має сім`ю, раніше не судимий, має місце проживання, за кожним викликом слідчого з`являвся, тому він не має на меті ухилятися від суду та слідства, а за першим викликом буде з`являтися та буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, передбачених цим Кодексом. Окрім того, ОСОБА_7 має певний ряд захворювань, на даний час йому виповнилося 53 роки.

Вважає, що інший більш м`який запобіжний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Позиція учасників судового провадження.

Підозрюваний та захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Мотиви суду.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Апеляційним судом встановлено, у провадженні слідчого відділу СУ ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000886 від 23 березня 2023 року за ч. 2 ст. 306 , ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України .

11 березня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 306 , ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України.

Згідно ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя повинен врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 306 , ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307 КК України, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які долучені до матеріалів клопотання.

Колегія суддів не погоджується із доводами апеляції адвоката щодо необґрунтованості підозри та недоведеності існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого та врахованих слідчим суддею при прийнятті рішення про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Як вбачається із матеріалів провадження причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень підтверджується наявними в матеріалах провадження даними, яких достатньо на даному етапі кримінального провадження, а тому твердження слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 є правильним.

Також слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на час розгляду апеляційної скарги не зменшились, врахувавши у сукупності тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, обставини і характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваного, який не має сталих соціальних зв`язків та офіційного джерела прибутку, підозрюється у вчиненні злочину, який відносяться до категорії тяжких.

Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді, про доведеність стороною обвинувачення існування ризиків знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як, перебуваючи на волі, останній може вчинити будь-які дії, спрямовані на знищення предметів та речей, що матимуть доказове значення в кримінальному провадженні; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних в кримінальному провадженні, внаслідок чого вони можуть змінити свої показання або відмовитись від давання показань, шляхом здійснення будь-якого впливу на останніх, в тому числі зможе оговорити позицію захисту з іншими підозрюваними, що унеможливить встановлення всіх обставин вчинення злочинів, а також повного кола осіб, причетних до їх скоєння; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також шляхом вчинення іншого кримінального правопорушення, на що вказує характеристика особи підозрюваного, який в трудових відносинах не перебуває і відповідно будь-якого законного джерела прибутку не має, а також кількість інкримінованих останньому епізодів злочинної діяльності у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

Враховуючи наведене вище, слідчий суддя прийняв рішення на підставі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, а тому доводи адвоката про необґрунтованість судового рішення є голослівними.

Належним чином слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, зокрема і ті, що зазначені в апеляційній скарзі, та мотивував неможливість застосування щодо ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів.

Будь-яких суттєвих порушень норм КПК України, які могли б поставити під сумнів висновки слідчого судді щодо доцільності тримання підозрюваного під вартою, колегією суддів не встановлено, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 418, 419, 422 КПК України , колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11 березня 2024 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4