Справа № 308/4737/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/558/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 січня 2024 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ,

з участю: прокурора ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 січня 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом частково приєднання невідбутої частини покарання за цим вироком та вироком Ужгородського міськрайонного суду від 20.05.2020 остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років та 1 місяць .

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання, з 09.03.2022.

Зараховано ОСОБА_6 в строк відбуття призначеного покарання термін попереднього ув`язнення з 09.03.2022 до вступу вироку в законну силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі ст. 72 ч. 5 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання, з 09.03.2022.

Зараховано ОСОБА_9 в строк відбуття призначеного покарання термін попереднього ув`язнення з 09.03.2022 до вступу вироку в законну силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі ст. 72 ч. 5 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду від 20.09.2022 року, яким ОСОБА_9 призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки із застосуванням ст.75 КК України строком на два роки , ухвалено виконувати самостійно.

Вирішено питання про речові докази.

За вироком суду, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою та разом з ОСОБА_9 , 09.03.2022 біля 9.30 год. на узбіччі АДРЕСА_1 , усвідомлюючи що діють в умовах воєнного стану, умисно, з корисливих мотивів, відкрито, будучи переконаними в тому, що присутній власник майна, ОСОБА_11 , бачить і усвідомлює протиправний характер їхніх дій, ігноруючи цю обставину, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого,збили гр. ОСОБА_11 з ніг та заволоділи грошовими коштами в сумі 9500 гривень та мобільним телефоном марки «Fly», які належать гр. ОСОБА_11 , після чого залишили місце вчинення злочину, чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися: у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч.4 ст.186 КК України.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися: у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч.4 ст.186 КК України.

На даний вирок суду апеляційні скарги подали обвинувачений ОСОБА_6 та в його інтересах захисник ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати оскаржуваний вирок та закрити кримінальне провадження на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення.

На підтримку своїх апеляційних вимог покликається, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим, з огляду на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Заперечує вчинення інкримінованого йому злочину. Вважає, що докази отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Вказує, що суд не дав належної оцінки його показанням на підтвердження відсутності події злочину.

Крім цього, вважає, що місцевий суд не правильно кваліфікував його дії за ч.4 ст.186 КК, оскільки в момент, коли він намагався втекти з викраденим, він не міг усвідомлювати, що його дії викриті. Суд не встановив, що він прагнув діяти відкрито, а потерпілий міг усвідомлювати протиправних характер його дій. Вважає, що у даному випадку його дії мали б кваліфікуватись за ч. 2 ст. 185 КК України.

Покликається, що ні на досудовому слідстві, ні під час судового розгляду йому не повідомили про право відмовитись від дачі показань та не відповідати на запитання.

Зазначає, що потерпілий під час судового розгляду не допитувався, заяви про розгляд справи без його участі не писав, однак суд вказав, що потерпілий був допитаний слідчим суддею у порядку ст.225 КПК. Відсутність потерпілого у судових засіданнях не дало можливості стороні захисту ставити йому запитання та з`ясувати усі обставини справи.

Звертає увагу, що у своїх показаннях свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які приїхали на виклик щодо грабежу, вказали, що за наслідками проведеної поверхневої перевірки ніяких заборонених чи викрадених предметів не було виявлено.

Свідок ОСОБА_14 , який вказав, що бачив як на землі лежав потерпілий і один чоловік сидів на ньому, а другий обшукував кишені, однак у судовому засіданні не зміг вказати про те, чи може когось впізнати.

Вказує, що місцевий суд, задовольнивши клопотання сторони захисту про допит у судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , який був понятим при проведенні слідчих дій, не провів допит цього свідка.

Також покликається, що показання потерпілого та показання свідків різняться між собою.

Вважає недопустимими доказами протоколи пред`явлення свідкам особи для впізнання за фотознімками від 10.03.2022 та протокол проведення слідчого експерименту від 10.03.2022 за участю потерпілого ОСОБА_11 , оскільки такі проведене без участі захисників.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить скасувати оскаржуваний вирок та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях обвинуваченого ознак будь якого злочину та відсутності належних та допустимих доказів його причетності до події 09.03.2022.

На підтримку своїх вимог покликається, що оскаржуваний вирок ухвалений внаслідок невірної оцінки судом встановлених обставин та неповноти з`ясування таких, ґрунтується на недопустимих доказах, внаслідок грубого порушення права на захист, права на перехресний допит, та інших норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що суд безпідставно та невмотивовано відхилив клопотання сторони захисту, зокрема про надання дозволу адвокату ОСОБА_7 на тимчасовий доступ до інформації з обмеженим доступом, а саме: інформації, що зберігається у оператора мобільного зв`язку ПРАТ «ВФ Україна» інформацію про перебування абонента з номером телефону НОМЕР_1 за період з 00 годин 06 березня 2022 року по 15 березня 2022 року у радіусі дії вишок мобільного зв`язку, адреси таких вишок (місцезнаходження) радіус фіксування абонента, а також відомості про вхідні і вихідні дзвінки у період з 00 годин 09 березня 2022 року по 00 годин 10 березня 2022 року.

Також безпідставно відхилено клопотання про проведення одночасного допиту у судовому засіданні в порядку ч.2 ст. 353 КПК України, ч.15 ст. 352 КПК України, за участю обвинувачених та потерпілого, оскільки у показах, що наданих потерпілим 11 березня 2022 року, та поясненнях, що надав обвинувачений ОСОБА_9 містяться істотні розбіжності щодо обставин, про кількість грошових коштів, які були наявні у потерпілого 09 березня 2022 року; обставин, при яких нібито у потерпілого зникли грошові кошти, а саме причетність чи непричетність ОСОБА_6 до зникнення коштів у потерпілого, суми таких коштів; обставин, при яких потерпілий і обвинувачені зустріли працівників поліції.

Крім цього суд безпідставно відхилив клопотання про проведення огляду на місці в порядку ст. 361 КПК України за участю підсудних місцевості, щодо обставин контактування з потерпілим та працівниками поліції 09 березня 2022 року для підтвердження показів ОСОБА_6 та спростування показів потерпілого.

При цьому, мотиви відхилення таких клопотань судом у вироку не відображені взагалі.

Наголошує, що судом покладено в основу вироку відносно ОСОБА_6 покази потерпілого ОСОБА_11 , отримані на досудовому слідстві, які є суперечливі, і частково не узгоджуються з іншими доказами, зібраними по справі, в тому числі з протоколом його заяви про злочин, показами свідків, показами, які дали обвинувачені уже під час судового розгляду.

Однак, суд жодного разу не викликав потерпілого ОСОБА_11 у судове засідання для дачі показань під час судового розгляду, для з`ясування дійсних обставин справи, а її клопотання про допит потерпілого у судовому засіданні відхилено без будь-якої передбаченої законом мотивації. Повістки про виклик потерпілого у судове засідання, а також будь які клопотання потерпілого, розглядати справу по суті у його відсутність, у справі відсутні.

Акцентує, що судом проігноровано показання потерпілого, який під час допиту у судовому засіданні 11 березня 2022 року показав, що не бачив, щоб особа, яка була ним опізнана як ОСОБА_6 щось від нього відбирав, тощо. Що узгоджується з показами обвинуваченого ОСОБА_6 , який показав, що ніякими речами, належними потерпілому не заволодівав. Також судом проігноровано показання потерпілого, який вказав, що про відсутність у нього телефону дізнався у органі поліції, що підтверджує показання обвинуваченого ОСОБА_6 , який вказує, що жодними речами, належними потерпілому, не заволодівав. Також, такі покази потерпілого узгоджуються з показаннями обвинуваченого ОСОБА_9 , який вказує, що заволодів телефоном потерпілого в той час, як потерпілий цього не бачив. Дана обставина вказує на ознаки об`єктивної сторони - таємне заволодіння майном, що виключає кваліфікацію дій за ст.186 КК України - відкрите заволодіння, оскільки потерпілий не зміг пояснити коли і при яких обставинах нібито належний йому телефон опинився у ОСОБА_9 .

Вказує, що відсутність телефону «FІу», який нібито належить потерпілому ОСОБА_11 (зі слів такого, оскільки відповідних документів ні слідством, ні судом не добуто), той виявив у приміщенні поліції, а не під час зустрічі і знайомства з ОСОБА_6 , що виключає будь-яку, навіть потенційну кваліфікацію діянь обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_6 по ч. 4 ст. 186 КК України в частині обвинувачення щодо відкритого заволодіння за попередньо змовою групою осіб в умовах воєнного стану телефоном потерпілого, оскільки потерпілий не вказує, що обвинуваченими здійснювалось якесь відкрите викрадення від нього телефону, зокрема, він вказує, що ОСОБА_6 взагалі від нього нічого не відбирав.

Акцентує, що допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вказав, що не мав умислу на привласнення майна потерпілого, однак через те, що вони усі вживали алкогольні напої, взяв речі з куртки потерпілого, яка висіла не дереві без мети привласнювати їх.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою причетність до заволодіння будь якими речами потерпілого заперечив повністю. Момент, коли ОСОБА_9 заволодів якимись речами, нібито належними потерпілому, не бачив.

Крім цього, захисник покликається, що обвинуваченому ОСОБА_6 та його захиснику не було здійснено відкриття жодного речового доказу, зокрема, мобільного телефон марки "FІу", як і не надано такий предмет для огляду. Тому, визнання його речовим доказом по справі і не пред`явлення для дослідження судом та стороні захисту робить такий доказ недопустимим.

Отже, судом дослідження жодних речових доказів не проводилось. Неодноразові зауваження сторони захисту з цього приводу, заявлені у судовому засіданні, головуючим проігноровані. Вважає, що ігнорування судом першої інстанції факту невідкриття стороні захисту нібито предмета злочину - телефону вказує на істотну неповноту судового слідства.

Слідством не здобуто доказів наявності на телефоні, який нібито є предметом злочину, виданому добровільно ОСОБА_9 , відбитків пальців, зокрема, обвинувачених чи потерпілого. Вважає, що визнання даного предмета як такого, що належить потерпілому є сумнівним. Потерпілий не навів ні відомостей про абонентів, яким нібито міг телефонувати з такого телефону, ні документів, що свідчили б про придбання ним даного телефону у торгівельній мережі , або від будь-якої іншої особи.

Також, вважає, що ігнорування судом дослідження грошей у сумі 9 500 гривень як речового доказу, невідкриття такого обвинуваченому ОСОБА_6 та його захиснику робить такий доказ недопустимим.

Відсутність у сторони захисту можливості оглянути речовий доказ - грошові кошти, які нібито належали потерпілому, вказує на очевидну неповноту досудового слідства, та не усунення даної неповноти судом першої інстанції свідчить про поверхневий підхід суду до зсування дійсних обставин справи.

Стороною обвинувачення не представило опису таких грошових коштів, серії, номери купюр, якість ідентифікуючі ознаки, відсутні фото таких купюр, не з`ясовано наявність чи відсутність відбитків пальців рук на купюрах (якщо такі існували) когось із учасників кримінального провадження, відсутність у потерпілого будь-яких доказів належності йому саме цих грошових коштів.

Акцентує, що суд не усунув істотну суперечність щодо викраденої у потерпілого суми грошових коштів. Так, у заяві про злочин потерпілий вказав, що від нього відібрано суму у розмірі 11 000 гривень, у витягу з ЄРДР - 10000 грн., протоколах затримань вказано - 10000 гривень, а ОСОБА_9 видав слідчому суму у розмірі 9500 гривень.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить скасувати оскаржуваний вирок та направити на новий розгляд у суд першої інстанції.

На підтримку своїх апеляційних вимого захисник вказує, що в показаннях потерпілого та обвинувачених є розбіжності в обставинах, які відбулись 09.03.2022, а саме: яким чином відносно потерпілого було скоєно злочин. З цих підстав стороною захисту було подано клопотання про додатковий допит потерпілого у судовому засіданні, однак таке клопотання суд відхилив.

Звертає увагу, що згідно наданих показань потерпілого, обвинувачені заволоділи його коштами у сумі 10 400 грн. Згідно протоколу прийняття заяви від потерпілого від 09.03.2022 вказано про заволодіння коштами в сумі 10 000 грн., а згідно протоколу затримання особи у вчиненні злочину від 09.03.2022 при здійснення обшуку ОСОБА_9 вилучено грошові кошти в сумі 9 500 грн.

Отже в ході судового розгляду фактично не встановлено, фактичні заподіяні потерпілому матеріальні збитки, а отже є необхідність допитати потерпілого додатково щодо цих обставин.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачені та їх захисники підтримали подані апеляційні скарги, з наведених у них мотивів та просили такі задоволити.

Прокурор заперечив апеляційні скарги сторони захисти, з огляду на безпідставність таких, зазначивши про законність, обґрунтованість та вмотивованість оскаржуваного вироку.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційних скарг, виступи присутніх учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши доводи апеляційних скарг, приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно апеляційних доводів обвинуваченого ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , останні заперечують вчинення обвинуваченими злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та покликається на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження їх вини у вчиненні даного злочину.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У частині 1 статті 91 КПК України наведені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Серед іншого у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, тощо.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно зі ст.94 КПК України суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказані вимоги закону місцевим судом при ухваленні вироку дотримано.

На переконання колегії суддів оскаржуваний вирок суду ухвалений на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом першої інстанції відповідно до ст.94 КПК України в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. У вироку суду наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини кримінального провадження, навівши такі у вироку, та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, та про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Дані обставини підтверджуються наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку та вірно взяв до уваги, обґрунтувавши своє рішення.

Так, винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їм злочину, за встановлених місцевим судом обставин, стверджується:

-показаннями потерпілого ОСОБА_11 , наданих у порядку ст. 225 КПК України під час досудового розслідування, згідно яких потерпілий повідомив, що проживав в м. Охтирка, коли почались ракетні обстріли він втік, доїхав до м. Ужгород, перший день ночував у лісі, другий день - на вокзалі. Коли йшов до військкомату в м. Ужгород, зустрів чоловіка циганської зовнішності, який до нього підійшов і запитав куди він йде. На що він відповів, що йде до військкомату за довідкою, що непридатний до служби. Він запропонував йому, що за 1000 доларів США переведе його через кордон, після чого він зрозумів, що це аферист хоче його пограбувати. В подальшому чоловік запропонував йому за його гроші купити алкогольні напої і випити. Оскільки він перебував у депресивному стані, погодився. Вони зустріли знайомого чоловіка, який до нього підійшов та якому він дав 500 грн. на алкогольні напої і закуску, решту він йому приніс. Гроші знаходились у нього у внутрішній кишені. Біля кірпічного заводу розпивав з ними алкогольні напої, вжили вони пляшку самогону. Вказав, що з місця де вони познайомились до кірпічного заводу йшли більше 5 хвилин. Після того вони пішли до військкомату і по дорозі вони його обікрали. Вказав, що перший чоловік його штовхнув і він впав. Під час допиту показав на підозрюваного ОСОБА_16 , як на особу, яка штовхнула його, потім вдарила його, від чого він впав, а далі його тримав, і далі двоє «рились» по кишенях біля 10 секунд і втекли. Вказав, що ОСОБА_17 не бив, а забирав. Після того як вони заволоділи грошима, він ще лежав на землі . Він помітив, що в кишенях немає коштів, зникли у нього 10 400,00 грн. і побіг за ними. В той час їхав автомобіль патрульної поліції, який він зупинив і повідомив їм, що його пограбували. В судовому засіданні під час допиту потерпілий підтвердив і впізнав цих осіб, які в залі суду , що це саме ці особи. Підтвердив, що особи присутні в залі суду це саме ті особи, які були. У відділі поліції помітив, що зник у нього мобільний телефон. Вказав, що для нього головне було гроші, це всі його збереження, гроші збирав два роки. Вказав, що у нього було 10 400,00 грн. у внутрішній кишені , а чому виявили меньшу суму не знає. Показав, що підозрюваних бачив вперше. Вказав, що люди проходили поруч;

-показаннями свідка ОСОБА_12 , який у судовому засіданні місцевого суду повідомив, що працює інспектором в УПП в Київській області і перебував у відрядженні в м. Ужгород. Один рік назад, патрулював в м. Ужгород в екіпажі з напарником ОСОБА_18 , отримали виклик щодо грабіжу біля вокзалу. Вони їхали в автомобілі відпрацьовували прилеглу територію і побачив, як бігли троє осіб, двоє з яких ромської народності, а третій їх наздоганяв. Вказав, що не пам`ятає чи бігли вони по тротуару, чи проїзній частині дороги. Оскільки він не місцевий не може назвати вулицю, де вони їх помітили, вулиця біля залізничного вокзалу в м. Ужгород. Вони вийшли з автомобіля і підійшли до них, потерпілий вказав, що двоє осіб пограбували його. Вони зробили поверхневу перевірку, а не обшук і заборонених речей не виявили. Особи були встановлені по службових планшетах. Після чого всіх запросили в автомобіль, потерпілий сів на переднє пасажирське сидіння, а він разом з особами ромської народності сиділи на задньому сидінні, ОСОБА_18 перебував за кермом автомобіля і доставили всіх до відділу поліції де передали їх слідчо-оперативній групі;

-показаннями свідка ОСОБА_13 , який у судовому засіданні місцевого суду пояснив, що працює інспектором роти № 1 УПП в Закарпатській області. Під час патрулювання в складі екіпажу поступило на планшет орієнтування, що відбувся грабіж, вони з напарником поїхали і рухаючись на автомобілі побачив, як в їх сторону бігли двоє чоловіків , а через декілька метрів біг третій чоловік. Вони відреагували і зупинили двох чоловіків. Третій чоловік був заявником і прямо вказав на двох чоловіків, потерпілий кричав, що вони його вдарили і забрали у нього останні гроші, так як він біженець. Коли вони вийшли з автомобіля на вулицю, чули як кричав потерпілий. Особи були встановлені по службових планшетах. Назву вулиці не пам`ятає, вказав, що рухались на автомобілі від залізничного вокзалу в напрямку приміщення колишнього соціального страхування. Запропонували проїхати всім до відділу поліції, особи добровільно поїхали з ними. Підозрюваних посадили на заднє сидіння в автомобілі, а потерпілого на переднє пасажирське сидіння, він був за кермом автомобіля і доставив всіх до відділу поліції на АДРЕСА_1 . Вказав, що зупинені ними особи перебувають в залі суду і вказав на ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ;

-показаннями свідка ОСОБА_14 , який у судовому засіданні місцевого суду пояснив, що йшов тротуаром, шукав в тому районі роботу і бачив, як на протилежній від нього стороні на тротуарі, потерпілий чоловік лежав на землі на спині, один із чоловіків сидів на ньому, а інший " шастав" по кишенях. Він і ще двоє осіб перехожих почали кричати, після чого двоє осіб почали тікати в напрямку залізничного вокзалу, а потерпілий побіг за ними. Потерпілий їх наздоганяв і кричав : " поверніть гроші ". Він не бачив чи потерпілий наздогнав їх. Він пішов далі;

-показаннями свідка ОСОБА_20 , який у судовому засіданні місцевого суду повідомив, що в березні 2022 року приймав участь як понятий , був присутній на місці події і затриманні, був присутній на слідчих діях впізнання, підписував протоколи;

-даними рапорту інспектора роти № 1 батальйону УПП в З/о ДПП В. ОСОБА_13 від 09.03.2022, згідно якого 09.03.2022 екіпажу 104 у складі ОСОБА_21 надійшло повідомлення про те, що особа стала свідком крадіжки, а саме двоє осіб ромської народності здійснили крадіжку і побігли в напрямку вул. Бородіна в м. Ужгороді і за ними побіг потерпілий. Пропатрулювавши вул. Залізничну від залізничного вокзалу було помічено даних осіб, а саме двоє осіб ромської народності та потерпілого ОСОБА_11 ;

-даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_11 від 09.03.2022, згідно якого заявник ОСОБА_11 повідомляє про відкрите заволодіння двома особами на вигляд ромської народності, які повалили його на землю, грошовими коштами в сумі 10 000 грн. та мобільним телефоном марки «Fly» 09.03.2022 близько 10:00 год.;

-даними протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 09.03.2022, згідно якого 09.03.2022 о 13 год. 40 хв. було затримано ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення;

-даними протокол затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 09.03.2022 із фототаблицею, згідно якого 09.03.2022 о 13 год. 40 хв. було затримано ОСОБА_9 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та слідчий Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області у присутності понятих, за участі захисника ОСОБА_22 здійснив обшук затриманої особи під час якого у ОСОБА_9 було виявлено грошові кошти в сумі 9500 грн. та мобільний телефон «Fly» в якому встановлена сімкарта з номером мобільного телефону абонента НОМЕР_2 , які зі слів ОСОБА_9 йому на зберігання передав після затримання ОСОБА_23 , якого затримано разом з ним;

-даними постанови про визнання речовими доказами від 09.03.2022 грошових коштів в сумі 9500 грн. та мобільного телефону «Fly»;

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 09.03.2022 із відеозаписом до нього, згідно якого в присутності понятих потерпілий ОСОБА_11 на запитання слідчого чи впізнає він серед пред`явлених йому осіб особу, яка причетна до заволодіння його грошовими коштами, заявив, що він впізнає особу під номером № 1, яка разом з іншою особою була присутня при нападі на нього, та своїми діями і поведінкою сприяла скоєнню злочину, не намагаючись його припинити, за загальними обрисами обличчя. Серед осіб, які пред`являлися для впізнання під номером № 1 знаходився ОСОБА_9 ;

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 09.03.2022 із відеозаписом до нього, згідно якого в присутності понятих потерпілий ОСОБА_11 на запитання слідчого чи впізнає він серед пред`явлених йому осіб особу, яка причетна до заволодіння у нього грошовими коштами, заявив, що він впізнає особу під номером № 4 , саме ця особа збила його з ніг, відібрала у нього 10 400 гривень, які були в нагрудному кармані майки, під світером, за загальними рисами обличчя. Серед осіб, які пред`являлися для впізнання під номером № 4 знаходився ОСОБА_6 ;

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.03.2022, згідно якого в присутності понятих свідок ОСОБА_14 серед пред`явлених осіб на фотознімках впізнав особу під фото № 2 , як таку, яка разом з іншою особою 09.03.2022 біля 10 год. 00 хв. по вул. Артемовського утримувала на землі третю особу, яка явно відбивалась від двох нападників, які відібрали гроші і почали втікати від третьої, яка бігла за ними з криками повернути гроші. Особу впізнав за сукупністю ознак: ромська народність, загальні риси обличчя, бачив не вперше. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.03.2022 за участю свідка ОСОБА_14 на фото № 2 зображений ОСОБА_6 ;

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.03.2022, згідно якого в присутності понятих свідок ОСОБА_14 серед пред`явлених осіб на фотознімках впізнав особу під фото № 1, як таку, яка разом з іншою особою 09.03.2022 біля 10 год. 00 хв. по вул. Артемовського утримувала і обшукувала третю особу, яка відбивалась від двох нападників, одним з яких і була особа під № 1, яка як зрозумів свідок відібрала разом з напарником гроші від третьої особи та втікала від переслідування третьої. Особу впізнав за сукупністю ознак: ромська народність, загальні риси обличчя, бачив особу і раніше неодноразово. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.03.2022 на фото № 1 зображений ОСОБА_9 ;

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.03.2022, згідно якого в присутності понятих свідок ОСОБА_24 серед пред`явлених осіб на фотознімках впізнав особу під фото № 1 , як одного з нападників на лежачого від якого в подальшому втікав, явно відібравши у нього грошові кошти , які потерпілий благав повернути йому, доганяючи його. Особу впізнав за сукупністю ознак: ромська народність, загальні риси обличчя. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.03.2022 на фото № 1 зображений ОСОБА_9 ;

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.03.2022, згідно якого в присутності понятих свідок ОСОБА_24 серед пред`явлених осіб на фотознімках впізнав особу під фото № 4 , як одного з тих двох нападників на лежачу особу, від якої в подальшому втікав, явно відібравши у неї грошові кошти, які той лежачий наздоганяючи їх просив повернути. Особу впізнав за сукупністю ознак: ромська народність, загальні риси обличчя. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.03.2022 за участю свідка ОСОБА_24 на фото № 4 зображений ОСОБА_25 ;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 10.03.2022 із відеозаписом до нього, згідно якого проведено слідчий експеримент за участі потерпілого ОСОБА_11 та понятих, в ході якого потерпілий ОСОБА_11 відтворив всі обставини та умови вчиненого відносно нього кримінального правопорушення. Вказав місце де його повалили на землю і відібрали гроші і мобільний телефон. Вказав напрямок в якому побігли двоє нападників, коли піднялись на ноги;

- даними звіту про оцінку № 89-03-222 від 23.03.2022, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Fly», з урахуванням ознак зносу, станом на 09.03.2022 р. склала 600,00 грн. з ПДВ.

На переконання колегії суддів вищенаведені докази, які обґрунтовано визнано судом першої інстанції допустимими, належними, достатніми та достовірними, у своїй сукупності повністю доводять винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їм злочину, та відповідно спростовують показання обвинувачених у заперечення їх вини.

Висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, які судом першої інстанції встановлені повно.

Перевіривши апеляційні доводи сторони захисту щодо участі у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_11 , колегією суддів встановлено наступне.

Так, у матеріалах справи наявна копія заяви потерпілого ОСОБА_11 від 06.05.2022, згідно якої потерпілий повідомляє суд, що він знаходить за місцем свого проживання у АДРЕСА_3 та не може бути присутнім у судовому засіданні, а тому просить підготовче судове засідання та судовий розгляду у даному кримінальному провадженні проводити без нього (т.1 а.с. 54).

З наведеного вбачається, що потерпілий був обізнаний про здійснення судового провадження у даному кримінальному провадженні.

При ухваленні оскаржуваного вироку місцевий суд врахував показання потерпілого ОСОБА_11 щодо обставин події, які було ним надано під час досудового розслідування у порядку ст. 225 КПК України.

При цьому, місцевий суд правильно врахував, що допит потерпілого ОСОБА_11 проведений на досудовому слідстві слідчим суддею у порядку ст. 225 КПК України, відбувався за участю підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , а також їх захисників. Отже сторона захисту мала можливість ставити потерпілому питання для з`ясування необхідних обставин. При проведенні цього допиту потерпілий був попереджений про кримінальну відповідальність та приведений до присяги.

Також, місцевий суд правильно визначив, що показання потерпілого ОСОБА_11 , надані у порядку ст. 225 КПК України, щодо обставин події узгоджуються із показаннями допитаних у справі свідків, зокрема, свідка ОСОБА_14 , який був безпосереднім очевидцем пограбування потерпілого на вулиці.

Колегія суддів визнає, що показання потерпілого ОСОБА_11 , надані у порядку ст. 225 КПК України є взаємоузгодженими із іншими доказами, і у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їм злочину.

А тому той факт, що показання обвинувачених щодо обставин події відрізняються від показань потерпілого, у даному випадку, з огляду на сукупність наведених доказів, не впливає на висновки місцевого суду про винуватість обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм злочину, та не ставить такі під сумнів.

При цьому колегія суддів враховує, що стороною захисту так і не наведено переконливих доводів про необхідність уточнення показань потерпілого чи отримання показань щодо обставин, які не були з`ясовані в результаті його допиту під час досудового розслідування.

З приводу апеляційних доводів сторони захисту про те, що суд не усунув істотну суперечність щодо викраденої у потерпілого суми грошових коштів, яка, на думку сторони захисту, полягає у тому, що у заяві про злочин потерпілий вказав, що від нього відібрано суму у розмірі 11 000 гривень, у витягу з ЄРДР - 10 000 грн., протоколах затримань вказано - 10 000 гривень, а ОСОБА_9 видав слідчому суму у розмірі 9 500 гривень, колегія суддів враховує наступне.

Згідно протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 09.03.2022 із фототаблицею, було затримано ОСОБА_9 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, у якого було виявлено грошові кошти в сумі 9500 грн. та мобільний телефон «Fly».

Згідно встановлених місцевим судом обставин обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_9 відкрито заволоділи грошовими коштами потерпілого в сумі 9 500 гривень та мобільним телефоном марки «Fly».

За наведених обставин, той факт, що згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.03.2022, потерпілий вказав про відкрите заволодіння двома особами його грошовими коштами в сумі 10 000 грн. у даному випадку не породжує істотну суперечність, як покликається сторона захисту.

Також, згідно цього ж протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.03.2022 потерпілий вказав про відкрите заволодіння двома особами не тільки його грошовими коштами, але і його мобільним телефоном марки «Fly», який разом із грошима було вилучено у обвинуваченого ОСОБА_9 при затриманні.

Наведені обставини, на переконання колегії суддів, виключають сумніви у тому, що обвинувачені відкрито заволоділи не тільки грошима потерпілого, а і його мобільним телефоном.

За наведених обставин, колегія суддів не вбачає підстав вважати, що місцевий суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про тимчасовий доступ інформації з обмеженим доступом, а саме інформації у оператора мобільного зв`язку, з метою з`ясування місця перебування відповідного абоненту та його з`єднань.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що протоколи пред`явлення свідкам особи для впізнання за фотознімками від 10.03.2022 та протокол проведення слідчого експерименту від 10.03.2022 за участю потерпілого є недопустимими доказами, оскільки такі проведено без захисників, були предметом перевірки і місцевого суду, який не встановив підстав для визнання цих доказів не допустимими.

З таким висновком місцевого суду погоджується і колегія суддів.

Так, місцевий суд, встановивши та навівши у своєму рішенні обґрунтовані мотиви про те, що пред`явлення свідкам ОСОБА_14 та ОСОБА_24 особи для впізнання за фотознімками та слідчий експеримент за участі потерпілого ОСОБА_11 було проведено із дотриманням вимог КПК, зокрема, за участю понятих, правильно визначив, що відсутність захисників під час цих слідчих дій не є істотним порушенням вимог КПК, оскільки вимога присутності адвоката в ході пред`явлення свідкам особи для впізнання за фотознімками та вимога присутності адвоката в ході проведення слідчого експерименту за участі потерпілого, не передбачена положеннями КПК, Конституції України чи міжнародних договорів України.

Щодо апеляційних доводів обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що місцевий суд не допитав у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 , який був понятим при проведенні слідчих дій, колегією суддів встановлено наступне.

Так, згідно матеріалів справи місцевий суд задоволив клопотання сторони захисту про допит у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 , який приймав участь на досудовому розслідуванні у слідчих діях в якості понятого, та здійснював виклик даного свідка у судове засідання шляхом надіслання судових повісток, однак такі повернулися на адресу суду з відміткою Укрпошти « адресат відсутній за вказаною адресою».

Після цього, згідно матеріалів справи, сторона захисту, не настоювала на продовжені виклику даного свідка у судове засідання, і у судовому засіданні 28.09.2023 як захисник так і обвинувачені погодились із відсутністю потреби повторного виклику цього понятого.

При цьому, у судовому засіданні був допитаний в якості свідка інший понятий - ОСОБА_20 ..

З огляду на встановлене, у даному випадку на повноту судового розгляду не впливає той факт, що у судовому засіданні не було допитано свідка ОСОБА_15 .

Враховуючи сукупність наведених вище доказів, колегія суддів визнає неспроможною позицію сторони захисту про те, що дії, зокрема, обвинуваченого ОСОБА_6 не правильно кваліфіковано за ч.4 ст.186 КК України, і такі повинно бути кваліфіковано за ст.185 КК України.

З об`єктивної сторони грабіж характеризується відкритим способом викрадення чужого майна. Відкритим визнається викрадення, що здійснюється у присутності інших осіб, які розуміють протиправний характер дій винного, а він, у свою чергу, усвідомлює цю обставину. Такими особами можуть бути особи, у власності, володінні чи під охороною яких знаходиться майно, на яке здійснюється посягання, очевидці.

Грабіж вважається закінченим злочином з моменту заволодіння майном. Таким моментом визнається поява у злочинця реальної початкової можливості розпорядитися вилученим майном (винести, передати іншим особам тощо).

Підвищена суспільна небезпека грабежу порівняно з крадіжкою обумовлюється тим, що грабіжник не приховує свого наміру протиправно заволодіти майном, діє відкрито для сторонніх осіб, ігноруючи волю потерпілого чи осіб, у володінні чи під охороною яких перебуває майно, і нехтуючи думкою очевидців.

Наведені вище показання потерпілого ОСОБА_11 , надані у порядку ст.225 КПК України під час допиту останнього слідчим суддею 11.03.2022 року в присутності на той час підозрюваних ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , та їх захисників - адвокатів ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , а також показання свідка ОСОБА_14 , який був безпосереднім очевидцем пограбування потерпілого на вулиці, у сукупності із іншими наведеним доказами, поза розумним сумнівом підтверджують той факт, що обвинувачені відкрито заволоділи майном потерпілого.

Отже, кваліфікація місцевим судом дій обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_9 за ч.4 ст.186 КК України є правильною.

З приводу апеляційних доводів захисника ОСОБА_7 про те, що стороні захисту не було здійснено відкриття речових доказів, що робить такі докази недопустимими, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 09.03.2022 грошові кошти в сумі 9500 грн. та мобільний телефон «Fly» із сімкартою з номером мобільного телефону абонента НОМЕР_2 , які було виявлено та вилучено при затриманні обвинуваченого ОСОБА_9 , було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Як передбачено ч.2 ст.290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Згідно матеріалів справи речові докази, а саме: грошові кошти в сумі 9500 грн., купюрами 10 штук по 200 грн., 15 штук по 500 грн. та мобільний телефон «Fly» із сімкартою з номером мобільного телефону абонента НОМЕР_2 під час досудового розслідування були повернуті потерпілому, що підтверджується його розпискою від 23.03.2022 (т.1 а.с. 103).

Таким чином, на час виконання вимог ст.290 КПК України у сторони обвинувачення не було в розпорядженні вказаних речових доказів.

При цьому, суд першої інстанції у своєму рішенні не покликався на згадані речові докази як на докази доведеності вини обвинувачених.

Отже, відсутні підстави для визнання цих доказів недопустимими.

При апеляційному розгляді справи не підтвердились доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що ні під час досудового розслідування, ні в ході судового розгляду йому не було роз`яснено право відмовитись від дачі показань та не відповідати на запитання, оскільки такі спростовано даними протоколу затримання ОСОБА_6 від 09.03.2022, даними повідомлення про підозру від 10.03.22, даними повідомлення про зміну підозри від 15.04.2022. Також, згідно матеріалів справи місцевим судом під час судового розгляду обвинуваченим, зокрема, ОСОБА_6 було роз`яснено визначені законом права.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що покликаючись на безпосередньо досліджені докази, суд першої інстанції відповідно до ст.94 КПК України всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, та дійшов до правильного висновку про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, належним чином вмотивувавши свої висновки.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що подані апеляційні скарги не містять правових підстав для скасування оскаржуваного вироку суду, а отже такі визнаються судом апеляційної інстанції необґрунтованими та до задоволення не підлягають.

Крім того, за наслідками апеляційного перегляду істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 січня 2024 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути безпосередньо оскаржена до суду касаційної інстанції шляхом подання касаційної скарги на протязі трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою, в цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: