Справа № 487/2934/24
Провадження № 1-кп/487/586/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2024 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000065 від 08.09.2003, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, неодруженого, що має середню освіту, приватного підприємця ФОП « ОСОБА_3 », інваліда ІІІ групи з дитинства, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

До Заводського районного суду м. Миколаєва в порядку ст. 302 КПК України надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні.

Положеннями ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

На виконання вимог ч. 2 ст. 382 КПК України, судом у вироку за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначено встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так органом досудового розслідування встановлено, що на початку червня 2022 року, точного часу встановити не довелось можливим, з метою отримання додаткових благ, пов`язаних з управлінням транспортними засобами без проходження відповідних іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчення водія, діючи всупереч пункту 20 Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ №340 від 08.05.1993, з метою використання підробленого документу, а саме ведійського посвідчення у незаконний спосіб, вирішив придбати підроблене посвідчення водія у невстановлених осіб. З цією метою, діючи умисно та протиправно, ОСОБА_3 , скориставшись телефонним контактом, який надав йому наглядно знайомий чоловік, шляхом домовленостей із невідомою особою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, замовив собі посвідчення водія. При цьому ОСОБА_3 , через відділення «Нової Пошти» за домовленістю з невстановленою особою про оплатне замовлення підробленого посвідчення водія, вартістю 5000 грн, надав невстановленій особі всі свої анкетні дані, а також своє фотозображення, чим усунув перешкоди на шляху вчинення кримінального правопорушення, будучи пособником сприяв вчиненню невстановленою особою підроблення посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого ТСЦ 8044 на ім`я ОСОБА_3 , з метою подальшого використання даного документа у власних цілях.

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, а саме як пособництво у підробленні офіційного документа (посвідчення водія).

Крім того, на початку червня 2022 року, точного часу встановити не довелось можливим, з метою отримання додаткових благ, пов`язаних з управлінням транспортними засобами без проходження відповідних іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчення водія, діючи всупереч пункту 20 Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ №340 від 08.05.1993, ОСОБА_3 придбав у невстановленої в ході дізнання особи (шляхом оплатного замовлення та пересилання) підроблений офіційний документ зі своїм зображенням посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого ТСЦ 8044 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після чого, достовірно знаючи, що він не складав в установленому законом порядку іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчення водія, достовірно знаючи про те, що в ТСЦ АДРЕСА_2 зазначене посвідчення водія йому не видавалося та є підробленим, почав його використовувати для підтвердження права керування транспортними засобами. Однак, 03.03.2024 о 10:50 год. у АДРЕСА_3 , здійснивши паркування у невстановленому місці, ОСОБА_3 був зупинений працівниками УПП в Миколаївській області, на вимогу яких пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане на його ім`я. При цьому при перевірці документу в базі «ІПНП» працівниками УПП в Миколаївській області виявлено, що водійське посвідчення з зазначеною серією видане на ім`я іншої особи. Діючи протиправно, ОСОБА_3 розумів суспільно небезпечний характер своїх дій, що виразилися у використанні завідомо підробленого документа, передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків та бажав їх настання. Тобто діяв з прямим умислом. В результаті зазначених дій ОСОБА_3 використовувався завідомо підроблений документ, а саме: посвідчення водія з серією та номером НОМЕР_1 , яке відповідно до інформації територіального сервісного центру «4841» (на правах відділу м. Миколаїв) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській, Миколаївській та Херсонських областях (філії ГСЦ МВС) з Єдиного державного реєстру транспортних засобів: інформація про видачу посвідчення водія із серією та номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня.

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, а саме як використання завідомо підробленого документа.

Отже суд, вивчивши в порядку спрощеного провадження вказаний обвинувальний акт з долученою до нього письмовою заявою обвинуваченого ОСОБА_3 , складеною в присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, з якої вбачається, що учасникам судового провадження роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, ухвалює вирок.

Так суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України за встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Так, обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин не встановлено. Пом`якшуючими обставинами суд визнає щире каяття.

Крім того, суд також враховує дані про особу ОСОБА_3 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, інвалідом ІІІ групи з дитинства, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе із призначенням йому покарання в межах санкції статей, які інкримінуються.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Долю речових доказів та процесуальних витрат вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 302, 370, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступку, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання:

-за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

-за ч. 4 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних проступків шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Речовий доказ по справі: посвідчення водія НОМЕР_1 та DVD-R диск 4,7 GB 120 MIN залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати в сумі 2650,48 грн. за проведення експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1