печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7866/24-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону у межах кримінального провадження № 0000415 від 12.04.2019, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій щодо ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в межах кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

16.02.2024 до провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 , яку отримано слідчим суддею ОСОБА_1 26.02.2024, на бездіяльність прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону у межах кримінального провадження № 0000415 від 12.04.2019, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій щодо ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в межах вказаного кримінального провадження та просив слідчого суддю вчинити наступні дії:

1. надати судовий захист моєму праву на доступ до інформації про рух досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000415, для чого призначити судове засідання з розгляду даної скарги не пізніше сімдесяти двох годин з моменту її надходження до Печерського районного суду міста Києва;

2. визнати протиправною бездіяльність керівника КСПОСЦР ОСОБА_4 щодо обов`язку надати доступ до інформації про рух досудового розслідування у КП № 0000415 в обсязі, що може стосуватись мого цивільного позову у справі № 757/48185/21-ц, та згідно вимог клопотань від 7.02.2024;

3. зобов`язати відповідного і повноважного прокурора КСПОСЦР надати моїй особі доступ до відомостей, що містять ЄРДР та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000415;

4. постановити ухвалу про визначення обсягу доказів та порядок їх дослідження, де передбачити подання суду керівником КСПОСЦР ОСОБА_4 письмових пояснень та інших доказів, які можуть вказувати на можливість завдання шкоди інтересам національної безпеки, територіальної цілісності, громадського порядку, охороні здоров`я населення, репутації інших людей або авторитету і неупередженості правосуддя, у разі надання ОСОБА_3 доступу відомостей, що містить реєстр матеріалів досудового розслідування у КП № 0000415.

Особа, яка звернулась зі скаргою, в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду скарги повідомлена належним чином. Про причини неявки слідчому судді не повідомлено.

Прокурор в судове засідання не з`явився, жодних заяв чи клопотань до слідчого судді не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 статті 306 цього Кодексу передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності осіб, які не з`явилися, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права, а кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 цього Кодексу.

Крім того, ст. 13 Конвенції передбачає що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому ЄСПЛ у рішенні по справі «Пантелеєнко проти України» від 29.06.2006 зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні по справі «Дорани проти Ірландії» від 31.07.2003 ЄСПЛ зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні ЄСПЛ, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) ЄСПЛ вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, держава Україна несе обов`язок перед заінтересованими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Слідчим суддею встановлено, що 07.02.2024 ОСОБА_3 звернувся до прокурора у кримінальному провадженні з клопотанням про ознайомлення з окремими матеріалами досудового розслідування та отримання їх електронних копій. Однак, листом Керівника Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 від 09.02.2024, в задоволенні вказаного клопотання відмовлено, та зазначено, що відповідно до вимог ст. 60 КПК України, заявник має право:

1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію;

1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань;

2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи;

3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Згідно з частиною першою статті 36, частиною 5 статті 40 КПК України, слідчий органу досудового розслідування, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

У рішеннях ЄСПЛ по справах «Домбо ОСОБА_6 проти Нідерландів» від 27.10.1993 та «Анкерл проти Швейцарії» від 23.10.1996 закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони.

Прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з положеннями п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені процедурою, визначеною кримінальним процесуальним законом.

У постанові Верховного Суду України від 30.11.2017 у справі № 5-272кс(15) зазначається, що «особливістю кримінальних процесуальних норм, на відміну від, наприклад, кримінально-правових, є те, що їхні структурні елементи (гіпотеза, диспозиція, санкція) у переважній більшості випадків не зосереджені в одній статті КПК, а окремо викладені законодавцем у різних статтях, іноді навіть розділах, КПК України, а отже, зміст окремої норми може бути виявлено лише шляхом системного тлумачення положень КПК».

Частиною 1 статті 214 КПК України, передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Також, частиною 2 статті 60 КПК України передбачено, що заявник має право отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Будучи неодноразово повідомленим про дату, час і місце розгляду скарги, уповноважений прокурор у кримінальному провадженні № 0000415 від 12.04.2019, в судове засідання не прибув, тобто не скористався своїм правом на самостійне відстоювання своєї правової позиції та не довів перед слідчим суддею необґрунтованості вимог скарги.

Матеріали судового провадження не містять відомостей про скерування ОСОБА_3 витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0000415 від 12.04.2019 на виконання вимог ч. ч. 1, 2 ст. 214 КПК України. Вказані обставини уповноваженим слідчим у кримінальному провадженні перед слідчим суддею не спростовано.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 по справі №727/2878/19 (провадження № 14-516цс19) окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України 2012 року є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

Слідчий суддя відмічає, що виконання стороною обвинувачення вимог положень ч. ч. 1, 2 ст. 214 КПК України щодо скерування заявнику витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відноситься не до дискреційних повноважень слідчого чи прокурора у кримінальному провадженні, а до імперативних вимог закону, та його недотримання є неприйнятним.

На підставі вищевикладеного та враховуючи, що прокурором у силу принципів диспозитивності і змагальності не надано будь-яких доказів на спростування обставин, викладених особою, що подала скаргу, в тому числі і на підтвердження скерування заявнику витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у строки, встановлені КПК України, а тому слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

В задоволенні решти вимог скарги слід відмовити, оскільки заявником на даний час не доведено необхідності зобов`язання прокурора вчинити вказані у клопотанні дії.

Керуючись статтями 3, 22, 26, 28, 113, 284, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону, що здійснює процесуальне керівництво у межах кримінального провадження № 0000415 від 12.04.2019 направити ОСОБА_3 витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000415 від 12.04.2019.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1