ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/421/24 Справа № 183/7445/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000169 від 05.09.2022 стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурорів ОСОБА_10 , ОСОБА_11

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

представника третьої особи, щодо

майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Луганській області капітана поліції ОСОБА_12 , погоджене прокурором ОСОБА_10 та накладено арешт строком на два місяці шляхом заборони відчужувати, розпоряджатися та користуватися тимчасово вилученим майном, а саме грошові кошти, вилучені в ході проведення 30.01.2024 обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що стороною обвинувачення доведено достатньо підстав щодо походження грошових коштів як таких, що могли бути здобутими в результаті вчинення кримінальних правопорушень.

Врахувавши дійсні обставини, з урахуванням того, що вилучені в ході обшуку грошові кошти визнані речовими доказами, накладення на них арешту є обґрунтованим та запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі пошкодженню, знищенню або втраті майна. Арешт майна є необхідним також задля забезпечення в подальшому дослідження обставин, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні, тому слідчий суддя вважав, що клопотання слідчого про накладання арешту є обґрунтованим та підлягає задоволенню, при цьому, з метою швидкості проведення досудового розслідування, вважаю за доцільне визначити термін арешту майна два місяці.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальненні доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого в повному обсязі. Захисник вказує, що слідчий суддя не надав належної оцінки, тим обставинам, що грошові кошти, вилучені за вказаною адресою не належать ОСОБА_7 , він не проживає за даною адресою, а тимчасово проживає у м. Дніпрі за адресою: АДРЕСА_2 , де розташовано шелтер (укриття) КНП Консультативно-діагностичний центр Сєвєродонецької міської ради.

Зазначає, що грошові кошти були вилучені у квартирі, яка належить сину ОСОБА_7 - ОСОБА_13 , який з 2020 року не проживає на території України, проте висилає та отримує посилки з України, а також передавав накопичені ним кошти за свою працю та підробіток у сумі 16 910 євро, які були знайдені у валізі з його речами. ОСОБА_7 не знав про ці обставини, оскільки у вказаній квартирі з лютого 2022 року проживали його дружина, її мати та неповнолітній син, а сам ОСОБА_7 залишався у м. Сєвєродонецьку де забезпечував діяльність лікарні та в подальшому евакуацію персоналу та обладнання.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_8 просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

В обґрунтування причин поважності пропуску строку апеляційного оскарження зазначає, що в судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_9 участі не брала, про дату та час судового засідання їй стало відомо 01 лютого 2024 року, а засідання відбулося 02 лютого 2024 року. Представник та ОСОБА_9 подали клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з віддаленістю місця проживання ОСОБА_9 та представника (м. Київ), необхідності доїхати до м. Дніпро, а також, що ОСОБА_9 перебувала на лікарняному. Проте суд не відклав судове засідання і виніс оскаржену постанову, про існування якої вони дізналися від захисника ОСОБА_6 28 лютого 2024 року від якого і отримали копію оскарженої ухвали.

Як підстави для скасування оскарженої ухвали представник наводить доводи про істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, зокрема, що вилучене у ОСОБА_9 майно не відповідає критеріям речових доказів, визначених в ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК). Слідчий ввів суд в оману, зазначивши, що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ст. 368-5 КК, проте це не відповідає дійсності, оскільки кримінальне провадження під номером ...169 зареєстроване 05 вересня 2022 року за ч. 5 ст. 191 КК України по якій ОСОБА_7 повідомлено про підозру. До клопотання не долучені докази того, що вилучені грошові кошти належать саме ОСОБА_7 та набуті злочинним шляхом. Зазначає, що ОСОБА_9 не є підозрюваною у кримінальному провадженні, а з ОСОБА_7 остання спільно не проживає тривалий час, і власником вилучених коштів є саме ОСОБА_9 . Остання проживає разом з молодшим сином ОСОБА_14 та матір`ю ОСОБА_15 у м. Києві у квартирі, яка належить старшому синові ОСОБА_16 . Вилучені грошові кошти у розмірі 15 000 євро та 15 700 доларів США належать старшому сину ОСОБА_16 , який працює в Королівстві Іспанія і всі зароблені кошти відправляв матері. Інші грошові кошти у сумі 306 000 грн та 35 000 США є заощадженнями ОСОБА_9 та її матері. Грошові кошти у сумі 200 000 доларів США це запозичені кошти у знайомого сина ОСОБА_16 , які мали піти на придбання більшої квартири, оскільки ОСОБА_9 , її мати та молодший син проживали в однокімнатній квартирі, а старший син мав допомогти матері повернути ці кошти.

Враховуючи вищевикладене представник зазначає, що орган досудового розслідування не надав належних та достатніх доказів того, що вилучені грошові кошти відносяться до розслідуваного кримінального правопорушення, а тому накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_9 є безпідставним.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 та представник ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримали свої апеляційні скарги і з підстав, викладених у скаргах просили їх задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого в повному обсязі.

Прокурори в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційних скарг та просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Вирішуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження представнику ОСОБА_8 , апеляційний суд вважає, що такий строк пропущений з поважних причин, наведених в клопотанні, які підтверджуються матеріалами провадження, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню, а строк поновленню.

Відповідно до п. 3 ч. 3, ч. 5 ст. 132 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про арешт майна, слідчим суддею виконані належним чином.

З матеріалів клопотання слідує, що в провадженні Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області є кримінальне провадження № 0000169 від 05 вересня 2022 року стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного за ч. 5 ст. 191 КК за фактом розтрати чужого майна, шляхом зловживання службовою особою, своїм службовим становищем, вчиненому в особливо великих розмірах в умовах воєнного стану, а саме посадові особи КНП «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Сєвєродонецької міської ради 22.06.2022 при укладанні договору №6 з ТОВ «ВКФ МОЛНІЯ» на постачання електролабораторії ЕТЛ-35К на базі автомобіля Renault Master, переслідуючи корисливі мотиви, в умовах воєнного стану, шляхом зловживання своїм службовим становищем здійснили привласнення та розтрату бюджетних коштів в особливо великих розмірах, тобто грошових коштів у сумі 1,4 млн грн.

Доводи апеляційних скарг захисника ОСОБА_6 та представника ОСОБА_8 зводяться до того, що вилучені під час обшуку грошові кошти належать дружині та старшому сину ОСОБА_7 - Водянику Богдану, проте апеляційний суд вважає такі доводи необґрунтованими, з огляду на таке.

30.01.2024 в ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено:

- грошові кошти в сумі 254 170 (двісті п`ятдесят чотири тисячі сто сімдесят) доларів США купюрами номіналом: 100 доларів США у кількості 2 419 штук; 50 доларів США у кількості 131 штука; 20 доларів США у кількості 1 штука;

- грошові кошти в сумі 16 910 (шістнадцять тисяч дев`ятсот десять) євро купюрами номіналом: 200 євро у кількості 3 штук; 100 євро у кількості 10 штук; 50 євро у кількості 303 штук; 20 євро у кількості 7 штук; 10 євро у кількості 1 штука; 5 євро у кількості 2 штук,

- грошові кошти в сумі 306 000 (триста шість тисяч) гривень купюрами номіналом: 500 гривень у кількості 600 штук; 100 гривень у кількості 60 штук;

- грошові кошти в сумі 20 (двадцять) фунтів стерлінгів купюрою номіналом 20 (двадцять) фунтів стерлінгів у кількості 1 штука.

Загальна сума грошових коштів значно перевищує розмір доходів та заощаджень ОСОБА_7 зазначених ним при поданні щорічної декларації за 2022 рік, а також в документах, які за твердженням захисника та представника підтверджують дохід його дружини ОСОБА_9 та його старшого сина ОСОБА_17 .

Як слідує з документів, долучених представником третьої особи та захисником, ОСОБА_9 протягом 2023 року отримувала грошову допомогу від держави у сумі 2000 грн щомісячно.

Також документально підтверджено (довідка ДПС за 2022, 2023 роки), що ОСОБА_9 отримала дохід у виді заробітної плати від КНП СМБЛ та ТОВ ХЕЛС ПАРТНЕР загальною сумою 126 517,31 грн, за 2023 рік 209 180,16 грн.

Відповідно до довідок про доходи пенсіонера ОСОБА_9 отримала пенсію по інвалідності за період 2022-2023 роки загального розміру 59 600 грн.

Разом з тим, станом на 30.01.2024 сума вилучених грошових коштів в перерахунку в національну валюту за курсом НБУ: 254 170 доларів США становить 9 629 535,45 грн, 16 910 євро становить 693 381 грн, 20 фунтів становить 962,12 грн, а загалом вилучених грошових коштів в перерахунку в національну валюту 10 629 878,6 грн, що значно перевищує, навіть без врахування витрат на проживання, офіційний, документально підтверджений на даній стадії кримінального провадження дохід, як ОСОБА_7 , так і ОСОБА_9 , яка за твердженням захисника та представника є власником вказаних грошових коштів.

Не спростовують висновків слідчого судді і посилання захисника та представника на відомості про рух грошових коштів за банківським рахунком старшого сина ОСОБА_7 та ОСОБА_9 - ОСОБА_17 , який за твердженням захисту накопичив частину грошових коштів, оскільки живе та працює в Королівстві Іспанія та передав в Україну матері. Загальна сума грошових коштів, навіть без врахування витрат на проживання сина, також є значно меншою за вилучені грошові кошти.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів відхиляє відповідні доводи апеляційних скарг захисника ОСОБА_6 та представника третьої особи ОСОБА_8 і погоджується з твердженням сторони обвинувачення та висновками слідчого судді, що є достатні підстави вважати, що вказані грошові кошти є грошима набутими кримінально протиправним шляхом, і тому, відповідно до ст. 98 КПК вони є речовими доказами в кримінальному провадженні.

Санкція ч. 5 ст. 191 КК передбачає покарання за вчинення цього злочину у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна.

Таким чином, з огляду на вказані законодавчі норми, спеціальна конфіскація може бути застосована до майна засудженого якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 1 - 3 ч. 2 ст. 170 КПК).

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Отже, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що стороною обвинувачення доведено достатньо підстав щодо походження грошових коштів як таких, що могли бути здобутими в результаті вчинення кримінальних правопорушень.

Врахувавши дійсні обставини, з урахуванням того, що вилучені в ході обшуку грошові кошти визнані речовими доказами, санкція статті передбачає конфіскацію майна, а також може бути застосована спеціальна конфіскація, накладення на них арешту є обґрунтованим та запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі пошкодженню, знищенню або втраті майна.

Арешт майна є необхідним також задля забезпечення в подальшому дослідження обставин, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги захисника, що грошові кошти були вилучені у квартирі, яка належить сину ОСОБА_7 - ОСОБА_13 , який з 2020 року не проживає на території України, проте висилає та отримує посилки з України, а також передавав накопичені ним кошти за свою працю та підробіток у сумі 16 910 євро, які були знайдені у валізі з його речами, апеляційний суд вважає необґрунтованими, з огляду на таке.

Як слідує з протоколу обшуку (т. 1 а.п. 24) на балконі у рюкзаку було, окрім грошових коштів у валюті євро, у ньому були також виявлені та вилучені полімерний пакет з грошовими коштами долари США у кількості 150 штук номіналом по 100 доларів, п`ять пачок грошових коштів купюрами по 100 доларів у кількості 440 штук, паперовий конверт у якому купюри номіналом по 100 доларів у кількості 100 штук та ін.

Як підстави для скасування оскарженої ухвали представник зазначає помилковість висновків слідчого судді, що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ст. 368-5 КК, оскільки кримінальне провадження під номером ...169 зареєстроване 05 вересня 2022 року за ч. 5 ст. 191 КК України по якій ОСОБА_7 повідомлено про підозру.

Колегія суддів погоджується, що наразі відсутні відомості про повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 368-5 КК, проте слідчий суддя в ухвалі під час накладення арешту на майно не посилався на цю обставину. В матеріалах справи є витяг з ЄРДР згідно з яким досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснюється за ч. 5 ст. 191 та 368-5 КК (т. 2 а.п. 77-78), а також є постанова про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 02 лютого 2024 (т. 2 а.п. 81).

Стосовно доводів представника, що грошові кошти у сумі 200 000 доларів США це запозичені кошти у знайомого сина ОСОБА_16 , які мали піти на придбання більшої квартири, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки належних доказів реальності вказаного правочину та передання таких грошових коштів до апеляційної скарги не надано, зокрема і документів, які б пояснювали, яким чином ці грошові кошти потрапили в Україну, враховуючи, що відповідно до законодавства України не задекларовано можна ввезти/вивезти з України грошові кошти в еквіваленті до 10 000 євро.

Також, враховуючи, що грошові кошти у сумі 254 170 доларів США, були віднайдені в квартирі різними сумами, в різних місцях квартири, в різних пакетах, пачках, конвертах, що викликає обґрунтований сумнів в запозиченні однієї суми в 200 000 доларів США в однієї особи.

Стандарт доказування під час розгляду слідчим суддею питання про арешт майна з метою збереження речових доказів є меншими ніж для повідомлення особі про підозру, висунення обвинувачення і, тим більше доведеності обвинувачення в суді. Мета арешту майна є забезпечення дієвості кримінального провадження та полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для вилучення майна та його арешту.

На даному етапі досудового розслідування слідчий або прокурор не зобов`язані мати докази, достатні для повідомлення про підозру або пред`явлення обвинувачення, оскільки це завдання наступних етапів досудового розслідування.

Водночас, у випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована або будуть проведені всі необхідні слідчі дії з таким майном, чи встановлено відсутність складу чи події злочину, а так само стороною обвинувачення у розумні строки, в значенні ст. 28 КПК, не будуть вжиті належні заходи для встановлення та перевірки відповідних обставин і прийняття рішення відповідно до ст. 283 КПК, власники або законні володільці цього майна наділені правом ініціювати, в порядку ст. 174 КПК, питання про скасування накладеного арешту.

При цьому, як додаткову гарантію забезпечення прав учасників кримінального провадження, а також з метою швидкості проведення досудового розслідування, слідчий суддя встановив строк застосування арешту майна, а саме два місяці з дня постановлення ухвали.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що вказане в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді майно може бути доказом розслідуваного злочину, існує необхідність проведення низки слідчих та інших процесуальних дій для встановлення обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК, апеляційний суд доходить висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим і відсутні підстави для його скасування, при цьому інші доводи апеляційних скарг не спростовують правильність таких висновків, у зв`язку з чим не можуть бути задоволені.

Керуючись статті 132, 176, 177, 181, 183, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_8 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити та поновити їй строк на подання апеляційної скарги.

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та представника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2024 року про арешт майна, а саме грошових коштів вилучених 30.01.2024 під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4