Провадження № 1-кп/127/291/24

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2024 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду, в м. Вінниці, кримінальне провадження, відомості про яке внесені 03 березня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000382 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до розстановки сил та засобів роти №2 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП, затвердженого 02.03.2024 начальником УПП у Вінницькій області ДПП, поліцейські БПП УПП у Вінницькій області молодший лейтенант поліції ОСОБА_6 , сержант поліції ОСОБА_7 та рядова поліції ОСОБА_8 у складі екіпажу «Юнкер 104» здійснювали патрулювання з 20:00 год 02.03.2024 по 08:00 год 03.03.2024.

Так, 03.03.2024, близько 00:30 год., екіпажу «Юнкер 104» надійшов виклик, щодо вчинення домашнього насильства ОСОБА_4 відносно своєї дружини ОСОБА_9 . Прибувши на місце виклику за адресою: АДРЕСА_2 , з огляду на те що ОСОБА_4 , поводив себе зухвало, виражався нецензурною лайкою та на вигляд було помітно, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, прийнято рішення викликати підмогу. Вказане повідомлення про надання допомоги отримано екіпажем «Юнкер 151» в якому перебували, згідно вищезазначеної розстановки сил та засобів роти № 2 батальйону управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП, командир роти № 2 старший лейтенант поліції ОСОБА_10 та командир 2 взводу 2 роти старший лейтенант поліції ОСОБА_11 , які, прибувши на місце виклику, запропонували ОСОБА_4 з метою уникнення подальшого розвитку конфлікту між останнім та його дружиною ОСОБА_9 , вийти у двір будинку.

Перебуваючи у дворі будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які, згідно зі ст. 255 КУпАП, уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. 173-2 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, не зважаючи на неодноразові попередження, у ході спілкування з працівниками поліції, маючи на меті уникнення відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в період часу з 01:16 год по 01:24 год 03.03.2024, неодноразово висловив пропозицію службовій особі - командиру другої роти УПП у Вінницькій ДПП області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_10 надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у розмірі 500 доларів США, а в подальшому о 01:39 год. 03.03.2024 ОСОБА_4 помістив купюру номіналом 200 гривень до правої кишені форменого одягу командиру другої роти УПП у Вінницькій ДПП області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_10 за уникнення притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

До проведення підготовчого судового засідання між прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_4 з іншого, у відповідності до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, 25 березня 2024 року укладено угоду про визнання винуватості.

Зі змісту укладеної угоди вбачається, що сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, та погодженого сторонами призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в сумі становить 20400 гривень.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосовний за наслідками затвердження угоди про визнання винуватості судом.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся та пояснив суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті він скоїв інкриміноване діяння та зазначив, що угода про визнання винуватості є добровільною та наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості, пообіцявши, що в майбутньому такого більше не повториться.

Прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 і ухвалити вирок, яким призначити узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просила суд затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , призначивши узгоджене сторонами угоди покарання.

Заслухавши думку прокурора, захисника та показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 цього Кодексу.

Винуватість ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, що полягає в пропозиції надання неправомірної вигоди службовій особі, є доведеною та підтверджується показаннями самого обвинуваченого, який вину визнав та повідомив обставини вчинення ним злочину. Показання обвинуваченого суд вважає переконливим доказом його винуватості з підстав їх належності та допустимості.

Так, ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся та надала суду покази аналогічні обставинам викладеним в обвинувальному акті.

Обвинувачений додатково зазначив, що до вчиненого ставиться самокритично та шкодує, що так сталось.

Аналіз вказаних доказів у справі свідчить, що винуватість ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення є доведеною та підтверджується показаннями обвинуваченого, який вину визнав та повідомив обставини вчинення ним злочину.

За таких обставин, суд вважає вказані докази достатні для надання юридичної оцінки дій обвинуваченого та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

Заслухавши думку прокурора, захисника, показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 369 КК України, який вчинено ОСОБА_4 відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів. Потерпілих у кримінальному провадженні немає.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненому злочині визнав в повному обсязі в чому щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті кримінального правопорушення, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

У судовому засіданні встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого відповідає вимогам ст. 472 КПК України, укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, в тому числі і наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом при вирішенні питання щодо затвердження угоди встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_4 є вірною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб та обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи конкретні обставини справи, особу винного, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання у виді щирого каяття та активного сприяння у розкритті кримінального правопорушення. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди та призначає узгоджене сторонами вид і міру покарання, відповідно до угоди про визнання винуватості від 25 березня 2024 року, укладеної між прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

При вирішення питання щодо долі речових доказів, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду. Спеціальна конфіскація, відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 96-2 КК України, застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно призначались (використовувались) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне до речового доказу купюру номіналом 200 гривень, на підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368-370, 374, 468, 470, 472, 474, 475 КПК України та ст.ст. 60, 65, 369 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену між прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 25 березня 2024 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 03 березня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000382.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в сумі становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.03.2024 (№127/7158/24) на майно, а саме: купюру номіналом 200 гривень, яку добровільно видав працівник поліції ОСОБА_10 , скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- купюру номіналом 200 гривень, яку добровільно видав, із правої кишені форменого одягу (куртки) працівник УПП м. Вінниці ОСОБА_10 , яку поміщено до спец пакету НПУ WAR 007288021, та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000382, конфіскувати в порядку спеціальної конфіскації в дохід держави;

-DVD-R диск, «Verbatim» з серійним номером «ze6369-DVR-T47D», який зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000382, залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України. Клопотання про його скасування місцевим судом може подаватися прокурором у разі невиконання умов угоди про визнання винуватості згідно зі ст. 476 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: