В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2024 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Магдалинівка Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 04.04.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Шевченківка Магдалинівського району Дніпропетровської області, із повною середньою освітою, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

27.02.2022 року ОСОБА_4 був призваний Магдалинівським районним центром комплектації за мобілізацією до військової частини НОМЕР_1 для проходження служби у військовий час.

Приблизно в листопаді 2022 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу м. Бахмут Донецької області, під час виконання бойового завдання у невстановленому місці (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на території бойових дій знайшов багнет-ніж, виготовлений саморобним способом із багнет-ножа мод. 27,62 автомата Калашникова, яку для себе він визначив як холодну зброю.

В цей час на місці у ОСОБА_4 раптово виник умисел на носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаний час та місці, усвідомлюючи, що знайдений ним багнет-ніж являється холодною зброєю, взяв багнет-ніж та помістив його до кишені свого одягу, тим самим, без передбаченого законом дозволу почав носити при собі холодну зброю.

23.03.2023 року ОСОБА_4 був звільнений у відставку збройних сил України за станом здоров`я. Після чого вирушив до місця свого постійного проживання, а саме: АДРЕСА_1 , при цьому, ОСОБА_4 знайдений ним багнет-ніж переніс до місця мешкання.

03.04.2024 року ОСОБА_4 , маючи умисел на носіння ножа без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи, що багнет-ніж є холодною зброєю, прикріпив на своєму поясному ремені у піхвах, та направився на польові роботи. Під час руху по провулку АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 був помічений працівниками поліції. Після чого того ж дня у період часу з 18 годин 40 хвилин по 18 годину 54 хвилини проведеним оглядом працівниками поліції виявлено та вилучено багнет-ніж, який є холодною зброєю колюче-ріжучої дії, виготовлений саморобним способом із багнет-ножа мод. 27,62 автомата Калашникова? який видав ОСОБА_4 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину по ст. 263 ч. 2 КК України визнав повністю та пояснив, що він був мобілізований на службу до військової частини НОМЕР_1 . Він перебував поблизу м. Бахмут Донецької області та під час виконання бойового завдання на території бойових дій знайшов багнет-ніж. Він взяв багнет-ніж собі. 23.03.2023 року він був звільнений у відставку збройних сил України за станом здоров`я та знайдений ним багнет-ніж взяв з собою додому, як трофей. Він носив багнет - ніж, прикріпивши на своєму поясному ремені у піхвах. 03.04.2024 року він йшов по провулку Павлова у АДРЕСА_1 та був зупинений працівниками поліції, після проведення огляду працівниками поліції у нього було виявлено та вилучено багнет-ніж. В скоєному розкаюється.

Крім показань самого обвинуваченого, провина ОСОБА_4 в скоєні описаного кримінального правопорушення підтверджується і іншими перевіреними судом доказами.

Згідно протоколу огляду від 03.04.2024 року ОСОБА_4 у присутності понятих у с. Шевченківка Новомосковського району Дніпропетровської області добровільно видав для огляду предмет, який за зовнішніми ознаками схожий на ніж.

Згідно протоколу додаткового огляду предмету від 04.04.2024 року у присутності понятих було проведено огляд предмету - тик - ніж, який схожий на військовий

Згідно висновку судової експертизи зброї № СЕ-19/104-24/14744-ХЗ від 11.04.2024 року ніж, вилучений 03.04.2024 року у с. Шевченківка Новомосковського району Дніпропетровської області по провулку Павлова, є холодною зброєю колюче - ріжучої дії. Ніж, наданий на дослідження, виготовлений саморобним способом із багнет - ножа мод. 2 7, 62-мм автомата Калашникова (АКМ та АКМС), виробництва СРСР, шляхом видалення кільця та зачепа обмежувача, а також шляхом заповнення твердою речовиною сірого кольору паза, розташованого в нижній частині руків`я, і Т-подібного паза пристрою для кріплення на ствол зброї.

Оцінивши зазначені докази, суд приходить до висновку про їх належність, допустимість і достовірність. Наведені докази повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого.

Практикою Європейського суду з прав людини закріплено позицію, що за змістом пункту 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, повинні відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Визнавши досліджені докази достовірними, належними та допустимими та, оцінивши їх в сукупності з іншими фактичними даними та обставинами скоєних кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку, що інкриміноване ОСОБА_4 обвинувачення знайшло підтвердження під час судового розгляду.

При цьому, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в повному обсязі, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 263 КК України - носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України кваліфікується як нетяжкий злочин, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, за місцем проживання не перебуває на обліку в медичних установах, не має групи інвалідності, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працює, з місця проживання характеризується позитивно.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими і інші обставини, які не зазначені в частині першій ст. 66 КК України.

Як пом`якшуючі покарання обставини суд взяв до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 дав своїм діям належну оцінку і дійсно готовий понести передбачену законом відповідальність, вперше притягається до кримінальної відповідальності,активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Керуючись статтями 65-67 КК України, суд вважає недоцільним призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, оскільки останній не має постійного місця роботи, а відповідно і джерела доходу.

З урахуванням думки прокурора, ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у вигляді громадських робіт в межах мінімальної санкції частини 2 ст. 263 КК України.

Призначення покарання в такому необхідному та достатньому розмірі, на думку суду, разом з метою кари одночасно об`єктивно забезпечить досягнення виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 91 ч. 1 п. 3 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування з метою встановлення обставин кримінального правопорушення призначалась та проводилась судова експертиза зброї № СЕ-19/104-24/14744-ХЗ від 11.04.2024 року,вартістю 4 165,04 гривень.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 на відшкодування процесуальних витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованих державних установ, у розмірі 4 165,04 грн. на користь держави.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Речові докази по справі: оптичний диск із відеозаписом ходу проведення обшуку домоволодіння, оптичний диск із відеозаписом ходу проведення огляду місця події, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000088, - залишити в матеріалах кримінального провадження; ніж, який переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

Запобіжний захід під час судового розгляду відносно обвинуваченого в рамках даного кримінального провадження не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати по проведенню судової експертизи зброї № СЕ-19/104-24/14744-ХЗ від 11.04.2024 рокув сумі 4 165 грн. 04 коп.

Речові докази по справі: оптичний диск із відеозаписом ходу проведення обшуку домоволодіння, оптичний диск із відеозаписом ходу проведення огляду місця події, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000088, - залишити в матеріалах кримінального провадження; ніж, який переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1