Справа № 301/98/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" березня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 03.02.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Іршавського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту. Пояснив, що підстав закриття провадження не має, обвинувальний акт відповідає вимогам закону.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився, натомість подав до суду заяву, про неможливість брати участь в судовому засіданні у зв`язку із зайнятістю по іншій справі.

Обвинувачений ОСОБА_4 , просив призначити справу до судового розгляду на підставі даного обвинувального акту.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши обвинувальний акт та додатки до нього, суд приходить до наступного висновку.

Одними із загальних засад кримінального провадження є верховенство права та його законність, поняття яких законодавцем визначено у ст.ст. 8 та 9 названого Кодексу.

Пунктом 3 частини третьої ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до вимог частини четвертої ст.110 Кримінального процесуального кодексу України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. 3 частини другої ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Крім того, згідно з вимогами п. 5 частини другої ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доказаних даних про подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, а також - обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та інші.

Слід зазначити, що обвинувальний акт - це важливий процесуальний документ досудового розслідування, який оформляє його результати. В ньому підводяться підсумки досудового слідства, обґрунтовуються доказами висновки слідчого, прокурора щодо винуватості підозрюваного і юридичної кваліфікації його діянь та формулюється в остаточному вигляді саме обвинувачення.

Відповідно до частини першої ст. 337 Кримінального процесуального кодексу України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Дослідженням обвинувального акту встановлено, що він не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Так, відповідно до ч.4 ст. 191 КК України, передбачає відповідальність за заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем , вчинене в умовах воєнного стану.

У висунутому ОСОБА_4 обвинуваченні вказано, що внаслідок його неправомірних дій спричинено шкоду державним інтересам на суму 26898,63 гривень. Разом з тим, органом досудового розслідування у обвинуваченні не зазначено, якому саме державному органу чи установі було завдано збитки.

При цьому, всупереч вимог п.3 ч.2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті відсутні відомості щодо потерпілого, що є порушенням вимог п.1 ч.3 ст.42 КПК України, а внаслідок цього і порушенням права обвинуваченого на захист у пред`явленому обвинуваченні.

Вказані порушення прокурором вимог КПК України при складанні та затвердженні обвинувального акта, суд вважає такими, що призводять до порушення права особи на захист, та порушує права потерпілого в даному кримінальному провадженні, що унеможливлює призначення обвинувального акта до судового розгляду.

Водночас, суд звертає увагу, що зазначені висновки суду є результатом розгляду обвинувального акта та доданих до нього документів, а не результатом дослідження доказів.

Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку, що зазначені порушення позбавляють суд можливості призначити судовий розгляд такого обвинувального акта і розглянути його. Крім того, призначення обвинувального акта, складеного із зазначеними недоліками, до судового розгляду та його розгляд в судовому засіданні, може поставити під сумнів будь-яке прийняте рішення за результатом розгляду такого обвинувального акта.

Статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних чи інших помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акта чи реєстру після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні. Законом також не передбачено поділу недоліків обвинувального акту чи реєстру на суттєві та не суттєві, чи такі, що перешкоджають або не перешкоджають розгляду справи по суті. Статтею 291 КПК України чітко передбачено категоричний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт.

Залишення ж у матеріалах кримінального провадження обвинувального акту з недоліками може призвести до необ`єктивного та неповного встановлення всіх обставин у справі і позбавить можливості постановити справедливе судове рішення.

Єдиним процесуальним шляхом виправлення недоліків обвинувального акту, передбаченим КПК України, є повернення обвинувального акта прокурору з метою усунення ним недоліків протягом розумного строку.

Наведені вище порушення вимог КПК України, суд вважає істотними та такими, що перешкоджають призначенню судового розгляду у даному кримінальному провадженні. Так як судом прийнято рішення про повернення обвинувального акта прокурору, питання, пов`язані із підготовкою до судового розгляду, судом не вирішуються.

Керуючись ст. 2, 7, 8, 9, 110, 291, 314, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000019 від 03.02.2023 року відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України повернути прокурору.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено: 13.03.2024 року о 11 год. 30 хв

Суддя : ОСОБА_1