Справа 288/869/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

04 квітня 2024 року . смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

начальника СВ - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області клопотання заступника начальника відділення поліції начальника СВ Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 від 11.03.2024, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березне Березнівського району Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого 20.04.2023 вироком Попільнянського районного суду Житомирської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0000036 від 11.03.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.01.2024 біля 22 год. 30 хв. у ОСОБА_5 , який перебував в будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 та достеменно знав, що у будинку по АДРЕСА_1 , ніхто не проживає, виник кримінально протиправний умисел на незаконне проникнення до житла за вказаною адресою із ціллю зарядити свій мобільний телефон.

Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, ОСОБА_5 вказаного числа біля 23 год. 00 хв. грубо порушуючи гарантоване ст.30 Конституції України право людини на недоторканість житла, всупереч законної волі володільця ОСОБА_6 підійшов до будинку по АДРЕСА_1 , за допомогою сили рук демонтував скобу навісного замка вхідних дверей, після чого проник всередину житла, тим самим порушив норми, встановлені ст. 30 Конституції України.

В подальшому в проміжок із 20.01.2024 по 10.03.2024 ОСОБА_5 , реалізуючи єдиний кримінально протиправний умисел на незаконне проникнення до житла, грубо порушуючи гарантоване ст.30 Конституції України право людини на недоторканість житла, всупереч законної волі володільця ОСОБА_6 не менше п`яти разів проникав до будинку по

АДРЕСА_1 з ціллю зарядити свій мобільний телефон.

Своїми умисними діями, що виразились в незаконному проникненні до житла, що порушує недоторканність житла громадян, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що указом Президента України №64/2022 на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який затверджено 24.02.2022 Верховною Радою України.

У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023,

який затверджено 08.11.2023 Верховною Радою України, правовий режим воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб (тобто до 14 лютого 2024 року).

Так, ОСОБА_5 будучи раніше судимим 20.04.2023 вироком Попільнянського районного суду Житомирської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненим від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та в період іспитового строку вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 25.01.2024 у вечірній час в ОСОБА_5 , який перебував вдома за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 та достеменно знав, що у будинку по АДРЕСА_1 , ніхто не проживає, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, поєднану з проникненням до житла за вказаною адресою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, в умовах воєнного стану, який діє в Україні з 24 лютого 2022 року, поєднану з проникненням у житло, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконно збагатитись ОСОБА_5 вказаного числа біля 23 год. 00 хв. шляхом демонтажу за допомогою сили рук скоби кріплення навісного замка вхідних дверей, проник всередину житла за вказаною адресою, звідки таємно від оточуючих, повторно, викрав телевізор торговельної марки «Sony» моделі «KV-21 FX 30C», укомплектованого пультом дистанційного керування, вартістю згідно висновку експерта від 25.03.2024 № СЕ-19/106-24/4170-ТВ 699 грн. 67 коп. та скляні банки ємністю 3,0 л. в кількості 30 штук, вартістю згідно висновку експерта від 29.03.2024 № СЕ-19/106-24/4171-ТВ, 17 грн. 33 коп. за штуку, загальною вартістю 519 грн. 90 коп., скляні банки ємністю 1,0 л. в кількості 30 штук, вартістю згідно висновку експерта від 29.03.2024 № СЕ-19/106-24/4171-ТВ, 8 грн. 33 коп. за штуку, загальною вартістю 249 грн. 90 коп. та скляні банки ємністю 1,7 л. з горловиною під закручування (твіст) в кількості 30 штук, вартістю згідно висновку експерта від 29.03.2024 № СЕ-19/106-24/4171-ТВ, 27 грн. 67 коп. за штуку, загальною вартістю 830 грн. 10 коп.

В подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив, потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 2299 грн. 57 коп.

Своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, поєднаній з проникненням у житло, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

У ході досудового розслідування 03.04.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березне Березнівського району Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого 20.04.2023 вироком Попільнянського районного суду Житомирської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами:

протоколом огляду місця події від 11.03.2024, в ході якого ОСОБА_5 видав частину викраденого майна;

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , який повідомив обставини вчинення кримінального правопорушення;

протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , в ході якого остання розповіла про відомі їй обставини вчинення злочину;

висновком експерта № СЕ-19/106-24/4175-Д від 19.03.2024;

висновком експерта № СЕ-19/106-24/4170-ТВ від 25.03.2024;

висновком експерта № СЕ-19/106-24/4171-ТВ від 29.03.2024;

протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 03.04.2024 та проведеним того ж числа за його участю слідчим експериментом, в ході якого останній вину визнав повністю та розповів про обставини вчинення злочину.

З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 причетний до вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України.

Враховуючи зазначене, існують достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки вчинений ним злочин за ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину,

за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та підозрюваний усвідомлює міру покарання, яка йому загрожує, а також має слабкі соціальні зв`язки, ніде не працює, не навчається та веде антигромадський спосіб життя;

Крім того, існують ризики того, що ОСОБА_5 може вчинити новий злочин, оскільки раніше був судимий за вчинення кримінального правопорушення, на шлях виправлення не став, в період випробувального терміну вчинив новий умисний корисливий злочин, а також після його вчинення продовжив вчиняти кримінально протиправні діяння, незаконно проникаючи до житла громадян.

Звертаючись з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України, репутацію підозрюваного, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладені обставини, можливо зробити висновок, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та виконання покладених на підозрюваного обов`язків, тому слідчий звертається до суду з клопотанням про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вищевказаних ризиків та забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи вищевикладені обставини, начальник СВ просить клопотання задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березне Березнівського району Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого 20.04.2023 вироком Попільнянського районного суду Житомирської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Слідчий суддя, заслухавши в судовому засіданні підозрюваного, який щодо задоволення клопотання заперечував, просив застосувати домашній арешт, доводи прокурора та начальника СВ, які підтримали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом пункту четвертого частини четвертої статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною першою статті 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує вимоги статті 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості,

переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що, за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

При перевірці обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих кримінальних правопорушень, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», згідно з якими вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Так, підставами взяття під варту виступають, спочатку докази, що викривають особу у вчиненні злочину, достатні для пред`явлення звинувачення, а у виняткових випадках запобіжний захід може бути застосований при недостатності доказів для пред`явлення звинувачення, але за умови даних, які вказують на причетність особи до вчиненого злочину.

Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, на думку суду, виключає можливість обрання відносно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу.

Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, враховуючи що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки вчинений ним злочин за ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та підозрюваний усвідомлює міру покарання, яка йому загрожує, а також має слабкі соціальні зв`язки, ніде не працює, не навчається та веде антигромадський спосіб життя. ОСОБА_5 може вчинити новий злочин, оскільки раніше був судимий за вчинення кримінального правопорушення, на шлях виправлення не став, в період випробувального терміну вчинив новий умисний корисливий злочин (копія обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000030 від 22.06.2023, та витяг з офіційного веб-сайті судової влади України про призначення справи до розгляду), а також після його вчинення продовжив вчиняти кримінально протиправні діяння, незаконно проникаючи до житла громадян, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Суд приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та вбачає підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Висновок слідчого про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах провадження, а дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 і сама підозра у вчиненні ним кримінальних правопорушень, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені начальником СВ ризики, які виправдовують тримання під вартою підозрюваноно.

Відповідно до частини третьої статті 183 КПК України встановлено, що слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим законом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, за який він підозрюється, суд вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01 січня 2024 року складає 3028 гривень, що в сумі становить 90840 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення підозрюваним застави, суд вважає за необхідне покласти на останнього, визначені пунктом 1, 2, 3 частини п`ятої статті 194 КПК України, наступні обов`язки: - прибувати на виклики до слідчого СВ Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області; - не відлучатися з населеного пункту, де він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання. При невиконанні умов застави до підозрюваного підлягають застосуванню заходи, передбачені частиною восьмою, десятою статті 182 КПК України.

Керуючись статтями 132, 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника відділення поліції начальника СВ Відділення поліції № 2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 , - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березне Березнівського району Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого 20.04.2023 вироком Попільнянського районного суду Житомирської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з 04 квітня 2024 року по 01 червня 2024 року.

Визначити ОСОБА_5 суму застави у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в сумі становить 90840 гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини п`ятої статті 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1