Справа № 643/2330/24
Провадження № 1-кс/643/368/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024 м. Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна, поданого у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000895 від 05.03.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернулась до суду з клопотанням у якому просить накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено слідчим СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 під час огляду місця події, проведеного 06.03.2024, у період часу з 16 години 35 хвилин до 17 години 15 хвилин, на відкритій ділянці місцевості, яка розташована з тильної сторони багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: об`єкт №1 предмет візуально схожий на гільзу з цифровим позначенням на донці предмету «80» та слабо видимим цифровим позначенням схожим на «530»; об`єкт №2 гумовий браслет із металевими вставками із білого металу.

У судове засідання прокурор не з`явилась, разом із клопотанням подала заяву в якій клопотання підтримала та просила розглянути без її участі.

Із матеріалів клопотання вбачається, що власник майна, на момент його вилучення, встановлений не був. Станом на дату розгляду відповідного клопотання, інформація щодо власника майна у суду відсутня.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З поданого клопотання та доданих до нього документів вбачається, що у провадженні СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження за №0000895 від 05.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, зареєстрованого за фактом того, що 05.03.2024 о 20.15 до ч/ч Харківського РУП 2 надійшло повідомлення від БШМД 1014 про те, що під час проведення реанімаційних заходів констатовано смерть військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого виявлено перехожим біля б.218 по вул. Дружби Народів в м. Харків, під час огляду трупу ОСОБА_5 , на тілі останнього виявлено вогнепальне поранення грудної клітки.

06.03.2024 року, в період часу з 16 години 35 хвилин до 17 години 15 хвилин, слідчим СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , проведено огляд місця події - відкритої ділянки місцевості, яка розташована з тильної сторони багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: об`єкт №1 предмет візуально схожий на гільзу з цифровим позначенням на донці предмету «80» та слабо видимим цифровим позначенням схожим на «530»; об`єкт №2 гумовий браслет із металевими вставками із білого металу.

Посилаючись на положення ст.98 КПК України прокурор зазначає, що вилучене майно буде використане у кримінальному проваджені в якості речових доказів, а тому просить накласти на нього арешт з метою його збереження, позбавлення можливості його знищення або переховування.

Відповідно п.7. ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні ; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що у даному випадку існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, а згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя приходить до переконання у необхідності накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло у собі сліди кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз, тощо. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

З метою збереження речових доказів накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 06.03.2024, у період часу з 16 години 35 хвилин до 17 години 15 хвилин, слідчим СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 під час огляду місця події - відкритої ділянки місцевості, яка розташована з тильної сторони багатоповерхового будинку за адресою: м. Харків, вул. Дружби Народів, 232-В, а саме на: об`єкт №1 предмет візуально схожий на гільзу з цифровим позначенням на донці предмету «80» та слабо видимим цифровим позначенням схожим на «530»; об`єкт №2 гумовий браслет із металевими вставками із білого металу.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1