Кримінальне провадження № 194/88/24
Номер провадження 1-кп/194/88/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2024 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції у залі суду міста Тернівка Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2024 року за №0000003 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з неповною середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-26 жовтня 2010 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі. Звільнився 31 серпня 2012 року умовно-достроково, невідбутий строк 10 місяців 01 день.

-02 липня 2013 року Тернівським міський судом Дніпропетровської області за ст. 395, ст. 71, ст. 72 КК України до 1 року позбавлення волі.

-26 вересня 2013 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 301, ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.

-19 лютого 2014 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 176, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.

-04 вересня 2018 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту.

-22 листопада 2018 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70, 72 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі.

-09 квітня 2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1, ч. 4 ст. 70, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років один місяць.

-09 липня 2019 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 310, ч.1 ст. 317, ч.1 ст. 70, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23.10.2019 року на підставі ч.4 ст. 70 КК України вважати засудженим до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 29.11.2023 по відбуттю строку покарання.

-13 травня 2024 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком п`ять років,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2023 року відносно ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік з наступними обмеженнями: заборонити, на період адміністративного нагляду, вихід з місця помешкання з 22.00 години до 05.00 години наступного дня, заборонити відвідувати місця розпиття спиртних напоїв, заборонити виїзд за межі міста в особистих справах без дозволу поліції, з`являтись на реєстрацію до підрозділу поліції за місцем обраного проживання два рази на місяць. 06.10.2023 року ОСОБА_3 оголошено вказану ухвалу суду про встановлення адміністративного нагляду та зобов`язано прибути і зареєструватись не пізніше 04.12.2023 року до відділення поліції №1 Павлоградського районного відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області за обраним місцем проживання: АДРЕСА_2 . Крім того, ОСОБА_3 попереджено про кримінальну та адміністративну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду і несвоєчасне прибуття до обраного місця проживання та реєстрації в ОВС.

29.11.2023 року звільнившись з місць позбавлення волі з Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)», ОСОБА_3 , умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, після звільнення з місць позбавлення волі, без поважних причин в триденний термін до обраного місця проживання не прибув, на облік у відділенні поліції №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області не став, чим порушив вимоги ст.9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».

Зокрема, у період з 29.11.2023 року по 02.01.2024 року ОСОБА_3 , з метою ухилення від адміністративного нагляду, маючи реальну можливість виконувати покладені на нього обов`язки, проігнорувавши їх, на облік в поліції за визначеним місцем постійного проживання не став, та за визначеним місцем постійного проживання не перебував натомість, з метою ухилення від адміністративного нагляду, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого протиправного діяння, змінив місце свого мешкання, а саме став мешкати за адресою: АДРЕСА_1 , тобто проживав за іншим, аніж визначеним місцем проживання у АДРЕСА_2 , без наявності поважних причин.

Таким чином, ОСОБА_3 , діючи умисно, не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на нього рішенням суду обов`язків йому загрожує кримінальна відповідальність, діючи умисно, без поважної причини будучи в належній формі ознайомленим із порядком і умовами проведення адміністративного нагляду, які були йому присуджені судом, достовірно знаючи про наслідки невиконання покладних на нього обов`язків, будучи зобов`язаним дотримуватись встановлених умов адміністративного нагляду, про що був попереджений, однак ігнорував вимоги законодавства, умисно ухилявся від покладених на нього обов`язків, а саме порушив правила адміністративного нагляду, що виразилось у неприбутті без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні надав наступні пояснення. Так, він визнав себе винним та зазначив, що в документі про наслідки та умови адміністративного нагляду він розписувався. Йому було роз`яснено, що він повинен був з`явитись до ВП №1 для того, щоб стати на облік, як особа якій встановлено адміністративний нагляд. 29.11.2023 року він звільнився з місць позбавлення волі та став мешкати за адресою: АДРЕСА_1 . У місцях позбавлення волі він зазначив, що буде мешкати за адресою: АДРЕСА_2 , однак за вказаною адресою не проживав та почав одразу мешкати за адресою: АДРЕСА_1 . Про зміну адресу мешкання не надавав заяв, повідомляв в усній формі працівника поліції. Зазначає, що не хворів та інших поважних причин для неможливості звернення до поліції у нього не було. Щодо умов та порядку встановлення адміністративного нагляду йому було роз`яснено. Він визнає, що змінив місце проживання, однак в письмовому порядку він не повідомляв працівників поліції. У визначений термін він на облік у ВП №1 не став та змінив місце проживання. У вчиненому розкаюється.

Враховуючи пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 , а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому суд обмежив їх дослідженням доказів щодо встановлення та порушення адміністративного нагляду та дослідженням даних, які характеризують його особу.

Винність обвинуваченого в скоєнні інкримінованого йому діянні знайшла своє підтвердження та підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами.

Як вбачається з ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2023 року відносно ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік з наступними обмеженнями: заборонивши вихід з дому (квартири) з 22 години 00 хвилин до 06 годин 00 хвилин; заборонивши виїзд за межі міста в особистих справах; заборонивши знаходження в місцях розпиття спиртних напоїв, поклавши обов`язки з`являтися на реєстрацію до поліції два рази на місяць.

Згідно повідомлення про звільнення від відбування покарання особи щодо якої встановлено адміністративний нагляд, 29.11.2023 року з ДУ «Дніпровська виправна колонія №89» звільняється ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який прибуде за адресою: АДРЕСА_2 , на постійне місце проживання у зв`язку з закінченням строку відбування покарання, щодо якого встановленого адміністративний нагляд строком один рік.

Згідно протоколу огляду предмета від 05.01.2024 року та додатку до нього, оглянуто «Журнал обліку справ адміністративного нагляду» ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, в ході проведення якого встановлено, що з листопада 2023 року у вказаному журналі був зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де зазначено: АДРЕСА_1 .

Згідно листа від 03.01.2024 року за вих. №01-30/25, КНП «Тернівська центральна міська лікарня» Тернівської міської ради» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 29.11.2023 року по 03.01.2024 року як особа, що зверталась за медичною допомогою до лікарні, не значиться.

Згідно зобов`язання ОСОБА_3 від 12.04.2023 року, зазначив адресу свого проживання, а саме: АДРЕСА_3 . Крім того, ОСОБА_3 був ознайомлений з ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 22.03.2023 року та встановленими обмеженнями, у тому числі щодо додержання правила повідомляти поліцейських, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи, місця проживання чи перебування, а також про виїзд за межі району (міста) у службових справах, та роз`яснено щодо відповідальності за порушення правил адміністративного нагляду.

Згідно довідки від 02.01.2024 року за вих. №247/01-19, виданою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Тернівки» ТМР, ОСОБА_3 з 18.04.2023 року по теперішній час за медичною допомогою не звертався.

Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєні кримінального проступку.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 доказана, його дії правильно кваліфіковані за ст. 395 КК України, як неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальний проступок.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, не працює, не одружений, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку лікаря-нарколога в групі нагляду по причині психічних та поведінкових розладів, викликаних вдиханням легких розчинників, за місцем проживання не може бути охарактеризований.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, яке пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом встановлено щире каяття.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, наявності обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття, та відсутності обставин, які обтяжують покарання, обставин скоєння кримінального правопорушення та відношення до скоєного, суд призначає покарання ОСОБА_3 в межах санкції обвинувачення за ст. 395 КК України у вигляді штрафу, як необхідне і достатнє для його виправлення і перевиховання.

Разом із тим, судом встановлено, що обвинувачений був засуджений вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.05.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком п`ять років, яке на теперішній час обвинуваченим повністю не відбуте.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається шляхом зарахування покарання, відбутого повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

З вищевказаних положень закону вбачається, що при призначенні покарання на підставі ст. 70 КК України до обвинуваченого застосовується принцип призначення покарань шляхом їх повного або часткового складання, чи шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення до постановлення вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.05.2024 року, тому за таких обставин суд приходить до висновку, що в даному випадку остаточне покарання слід призначити відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.05.2024 року.

В той же час, суд звертає увагу, що згідно ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Згідно Постанови Пленум ВС України від 24.10.2003 № 10 «Про практику призначення судами кримінального покарання», передбачено, що при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом повного або часткового їх складання заміна покарань провадиться за правилами, передбаченими ст.72 КК України. Коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю), суд може застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання.

На думку суду таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення та перевиховання обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 в межах даного кримінального провадження не обирався.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначене покарання поглинути покаранням, призначеним вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.05.2024 року, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 22 січня 2024 року.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1