Провадження № 1-кп/161/1031/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 18 червня 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097 від 04.02.2024, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований у АДРЕСА_1 , та проживає в АДРЕСА_2 , громадянин України, освіта середня спеціальна, не працює, неодружений, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, є особою із інвалідністю ІІІ групи, судимий 11.01.2023 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.01.2023 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин, ухвалою Волинського апеляційного суду від 13.06.2023 вказаний вирок залишено без змін. 3 13.07.2023 засудженого поставлено на облік Луцького РВ філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області, при цьому, 13.07.2023 належним чином письмово ознайомлено з умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також про передбачену ч.2 ст.389 КК України кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, про що у останнього відібрано підписку.

В подальшому, 18.12.2023 засудженого ОСОБА_3 направлено до Луцького РУП ГУНП у Волинській області, що знаходиться за адресою: Волинська область, м.Луцьк, вул.Звитяжна, 2, та зобов`язано приступити до виконання громадських робіт з 19.12.2023. ОСОБА_3 у вказану дату до Луцького РУП ГУНП у Волинській області прибув, однак до відпрацювання громадських робіт не приступив, графік відпрацювання громадських робіт не складався.

Отже, засуджений ОСОБА_3 , будучи відповідно до ст.37 КВК України зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для нього об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт, у період часу з 18.12.2023 до 31.05.2024, без поважних причин, не з`явився для відбування громадських робіт, відбута частина покарання ОСОБА_3 становить 0 годин із 240 годин призначених вироком суду, що відповідно до вимог ст.40 КВК України є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.

Обвинуваченому ОСОБА_3 інкримінується ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч.2 ст.389 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно ухилявся від відбування призначених йому згідно з вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.01.2023 громадських робіт, поважних причин не було. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними протиправними діями, які виразилися в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.389 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального проступку, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_3 хоча раніше судимий, разом з тим повністю визнав свою винуватість, щиро розкаявся, має постійне місце проживання, є особою із інвалідністю ІІІ групи, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, позитивно характеризується, звертався за амбулаторною допомогою та перебував на стаціонарному лікуванні з 2012 по 2018 рік у центрі терапії залежностей КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька».

Згідно висновку судового-психіатричного експерта №150 від 20.05.2024 ОСОБА_3 в період вчинення інкримінованих йому протиправних дій страждав на психоорганічний синдром змішаного (травматичного, епілептичного, алкогольного) ґенезу з легким когнітивним зниженням, однак за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час ОСОБА_3 також страждає на психоорганічний синдром змішаного (травматичного, епілептичного, алкогольного) ґенезу з легким когнітивним зниженням, що не позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 не потребує. У ОСОБА_3 наявна алкогольна залежність в стадії тривалої ремісії (утримання від вживання), тобто він є осудним.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, позицію сторони обвинувачення, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, обираючи вид і розмір покарання, передбаченого санкцією закону, за якою визнав ОСОБА_3 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді пробаційного нагляду в межах санкції статті.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення більш суворого покарання у виді обмеження волі, суд не вбачає, з огляду на особу обвинуваченого.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок до повного відбуття покарання за попереднім вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.01.2023, з огляду на наявну інформацію про кількість невідбутих обвинуваченим годин громадських робіт, на підставі ч.1 ст.71 КК України, суд вважає за необхідне до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

За змістом п.п. 4, 5 ч.1 ст.72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі відповідає вісім годин громадських робіт; одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Отже, з положень п.п. 4, 5 ч.1 ст.72 КК України вбачається, що одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт або один день пробаційного нагляду, а відтак одному дню пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.01.2023, з урахуванням положень п.п. 4, 5 ч.1 ст.72 КК України, та остаточно визначити до відбуття ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки 10 (десять) днів.

На підставі ч.2 ст.59-1 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту постановки засудженого на облік органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий