УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Бар Вінницької області

Слідчий суддя Барського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Барського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000081 від 02 березня 2024 року, про арешт тимчасово вилученого майна,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Барського районного суду Вінницької області надійшло клопотання сторони кримінального провадження слідчого СВ Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Барського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000081 від 02 березня 2024 року, про накладення арешту майно. Клопотання обґрунтоване тим, що в період з 29 лютого 2024 року по 02 березня 2024 року невідома особа, шляхом вільного доступу, з території огородженого подвір`я по АДРЕСА_1 вчинила крадіжку дванадцяти дощок, довжиною 2 м та 4 м, чим завдала шкоди ОСОБА_5 .

02 березня 2024 року СВ Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області відомості за вказаним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

02 березня 2024 року в період часу з 16 год. 35 хв. по 17 год. 05 хв. було проведено огляд, в ході якого оглянуто та вилучено шість дощок, довжиною 4 м кожна, розмірами 4000х30х140 мм, 4000х30х160 мм, 4000х30х180 мм, 4000х30х140 мм, 4000х30х230 мм, 4000х30х190 мм, та шість дощок розмірами 2050х500х50 мм, 1750х500х50 мм, 2100х500х50 мм, 2150х500х50 мм, 2150х500х50 мм, 2150х500х50 мм та металевий візок кустарного виробництва.

Вказані речі надала для огляду ОСОБА_6 та вказала, що надає для огляду дванадцять дощок та металевий візок, які її син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , викрав з подвір`я по АДРЕСА_1 .

Вилучені речі було визнано речовим доказом, відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки вони є предметами вчинення кримінального правопорушення, з метою проведення подальших експертиз, забезпечення не відчуження, пошкодження, на період їх дослідження, а також неможливість іншими способами довести бставини, які передбачається довести, виникла необхідність в накладенні арешту на вилучені об`єкти, які на момент їх вилучення можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження.

Слідчий просить застосувати захід забезпечення кримінального провадження - арешт вказаного майна з метою досягнення дієвості цього провадження, забезпечення збереження речових доказів кримінального правопорушення та проведення експертиз.

У судове засідання слідчий СВ Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_3 не з`явився, подав до суду заяву, в якій клопотання підтримує, просить його задовольнити, розглянути у його відсутності, що відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

У судове засідання ОСОБА_5 не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не заперечувала проти розгляду справи у її відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Оглянувши клопотання та додані до нього письмові докази, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи зазначене вище, вбачається наявність достатніх підстав для накладення арешту на вилучені речі під час проведення огляду місця події, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, сприятиме виконанню завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України, зокрема, забезпечить наявність доказів та можливість їх дослідження під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, що є підставою для задоволення клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт вказаного вище майна.

Керуючись ст. 98, п. 7 ч. 2 ст. 131, ст. 132, ч. 1 ст. 167, п. 1 ч. 2 ст. 167, ч. 1 ст. 170, ч. 1 ст. 172, ч. 2 ст. 173, ст. 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Барського відділу Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000081 від 02 березня 2024 року, про накладення арешту на тимчасов вилучене майно - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно: на шість дощок, довжиною 4 м кожна, розмірами 4000х30х140 мм, 4000х30х160 мм, 4000х30х180 мм, 4000х30х140 мм, 4000х30х230 мм, 4000х30х190 мм, та шість дощок розмірами 2050х500х50 мм, 1750х500х50 мм, 2100х500х50 мм, 2150х500х50 мм, 2150х500х50 мм, 2150х500х50 мм та металевий візок кустарного виробництва.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 27 березня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_8