печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши відкритому у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у кримінальному провадженні № 0000545, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2019, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 182 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України, клопотання захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження за п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, -

На підставі ч. 2 ст. 376 КПК України оголошується резолютивна частина ухвали, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Печерського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження № 0000545 від 21.03.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 182 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України.

Згідно з обвинувальним актом, досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з 17 год. 00 хв. по 18 год. 30 хв. 05.07.2017 у приміщенні кафе "Містер Кет", розташованого за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, 19 , в ході зустрічі та спілкування ОСОБА_7 з ОСОБА_6 , в останнього, за окрему грошову винагороду, виник умисел на організацію незаконного збирання та поширення конфіденційної інформації про особу. В перелік послуг, які мав надати ОСОБА_6 ОСОБА_7 , входило аудіо та відеоспостереження за особою під час приватного спілкування.

У подальшому, о 17 год. 32 хв. 31.08.2017 ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне збирання та поширення конфіденційної інформації про особу, зустрівся із ОСОБА_7 у приміщенні кафе "Містер Кет", розташованого за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, 19 . У ході вказаної зустрічі, ОСОБА_6 , на виконання свого злочинного умислу, узгодив з ОСОБА_7 час надання своїх послуг щодо незаконного аудіо та відеоспостереженні за особою під час приватного спілкування, яке мало відбутися у період часу з 12 по 14 вересня 2017 року.

Після чого, ОСОБА_6 , на виконання злочинного умислу, за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, залучив ОСОБА_5 до незаконного збирання та поширення конфіденційної інформації про особу, який на вказану незаконну пропозицію погодився. При цьому, ОСОБА_6 , намітив та розробив план дій, відповідно до якого розподілив між собою та ОСОБА_5 . ролі, тим самим вступив з останнім у попередню злочинну змову. У свою чергу, ОСОБА_5 , на виконання розробленого злочинного плану ОСОБА_6 , повинен здійснити аудіо та відеоспостереження за особою під час приватного спілкування.

Так, діючи за попередньою змовою групою осіб, згідно попередньо наданих ОСОБА_6 вказівок, відповідно до наміченого плану та розподілених ролей, о 13 год. 54 хв. 01.09.2017, ОСОБА_5 зустрівся із ОСОБА_7 поблизу готелю «Хрещатик», що знаходиться по вул. Хрещатик, 14, в м. Києві . В ході вказаної зустрічі, ОСОБА_5 , на виконання спільного із ОСОБА_6 злочинного умислу, узгодив з ОСОБА_7 час, місце та спосіб встановлення засобів для аудіо та відеоспостереження за особою під час приватного спілкування, яке має відбутися у період часу з 12 по 14 вересня 2017 року в одному із номерів готелю « Хрещатик ».

Після чого, о 17 год. 19 хв. 04.09.2017 ОСОБА_6 , на виконання злочинного умислу, направленого на організацію незаконного збирання та поширення конфіденційної інформації про особу, зустрівся із ОСОБА_7 у приміщенні кафе "Містер Кет" , розташованого за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, 19 . У ході вказаної зустрічі, останній повідомив ОСОБА_6 щодо узгодження із ОСОБА_5 способу встановлення засобів для аудіо та відеоспостереження за особою під час приватного спілкування в одному із готелів.

У подальшому, діючи за попередньою змовою групою осіб, згідно попередньо наданих ОСОБА_6 вказівок, відповідно до наміченого плану та розподілених ролей, о 17 год. 09 хв. 11.09.2017 ОСОБА_5 зустрівся із ОСОБА_7 поблизу готелю «Хрещатик», що находиться по вул. Хрещатик, 14, в м. Києві . У ході вказаної зустрічі, ОСОБА_5 , на виконання спільного із ОСОБА_6 злочинного умислу, о 17 год. 34 хв. того ж дня, встановив у приміщенні номеру N? 108 готелю «Хрещатик» засоби для аудіо та відеоспостереження за особою під час приватного спілкування.

Після чого, на виконання розробленого ОСОБА_6 злочинного плану, о 19 год. 37 хв. 12.09.2017 ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні номеру № НОМЕР_1 готелю « Хрещатик », що знаходиться по вул. Хрещатик, 14, в м. Києві , надав доступ ОСОБА_7 до перегляду відеоспостереження за особою під час приватного спілкування, яка відбувалася в номері НОМЕР_2 вказаного готелю, в режимі реального часу.

Того ж дня, о 20 год. 06 хв., з метою доведення спільного з ОСОБА_6 злочинного умислу, ОСОБА_5 скопіював на флеш-накопичувач інформації сірого кольору марки «Kingston DTESE9» об?ємом 16 GB, яку йому надав ОСОБА_7 , конфіденційну інформацію, отриману за результатами проведеного ОСОБА_5 відеоспостереження за особою під час приватного спілкування в приміщенні номеру № НОМЕР_2 готелю « Хрещатик », що знаходиться по вул. Хрещатик, 14, в м. Києві , після чого передав її ОСОБА_7 .

При цьому, особою, яка 12.09.2017 перебувала в приміщенні номеру № НОМЕР_2 готелю « Хрещатик », що знаходиться по вул. Хрещатик, 14, в м. Києві , та за якою здійснювалося відеоспостереження під час приватного спілкування являється громадянин України ОСОБА_8 .

Після чого, о 13 год. 37 хв. 13.09.2017 ОСОБА_6 , з метою отримання та подальшого розподілу грошової вигоди за вчинення ним організації незаконного збирання та поширення конфіденційної інформації про особу, зустрівся із ОСОБА_7 у приміщенні кафе "Містер Кет", розташованого за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, 19 . У ході вказаної зустрічі, ОСОБА_6 одержав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 50 000 грн. за надання послуг щодо з незаконного аудіо та відеоспостереження за громадянином України ОСОБА_8 під час його приватного спілкування.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному збиранні та поширенні конфіденційної інформації про особу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України.

Захисник ОСОБА_6 та ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про звільнення ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності.

Ухвалою суду від 29.02.2024 вказане клопотання задоволено частково, в частині звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_9 (обвинувачений ОСОБА_5 був відсутній у вказаному судовому засіданні).

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали, просили задовольнити.

Судом роз`яснені обвинуваченому правові наслідки закриття кримінального провадження із нереабілітуючих підстав, наголошено, що він має право на здійснення кримінального провадження на загальних підставах, при цьому ОСОБА_5 вказав, що йому зрозуміла підстава звільнення від кримінальної відповідальності, здійснення судового розгляду в загальному порядку він не бажає, така позиція є добровільною.

Прокурор вважала наявними підстави для задоволення клопотання.

Потерпілий ОСОБА_8 , будучи повідомлений про місце, дату та час розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився.

Обвинувачений, його захисник та прокурор вважали можливим розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження без участі потерпілого.

Оскільки потерпілого повідомлено про місце, дату та час судового засідання належним чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за такої явки учасників.

Вислухавши позиції сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, суд надходить наступних висновків.

Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 285 КПК України, відповідно до якої особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальний актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення діяння), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно з ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції, що діє на час постановлення ухвали), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 182 КК України, на час вчинення відповідного діяння було злочином невеликої тяжкості, санкція ч. 1 ст. 182 КК України передбачала покарання у виді штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років. Вказане кримінальне правопорушення, відповідно до ч. 2 ст. 15 КК України, на час постановлення ухвали відноситься до категорії кримінальних проступків та передбачає такі ж виді покарання.

Відповідно до позиції Верховного Суду, що викладена в ухвалі від 14 вересня 2020 року в справі № 493/1843/16-к, матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання.

Досягнення мети кари і виправлення особи, яка вчинила злочин, загального і спеціального попередження іноді стає або взагалі неможливим, або просто зайвим. Тому недоцільним є і притягнення особи до кримінальної відповідальності. Внаслідок цього ст. 49 КК України встановлює строки давності, тобто строки, після закінчення яких особа не може бути піддана кримінальній відповідальності за раніше вчинений злочин. Закінчення цих строків є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Факт визнання чи невизнання особою своєї винуватості у даному випадку не має значення для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави. Таке звільнення є обов`язком, а не правом суду, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 5 ст. 49 КК України.

ОСОБА_5 в межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності нового кримінального правопорушення не вчинив, що вбачається з довідки № 17-18102023/80210 від 19.10.2023.

Судом в даному випадку не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Виходячи з фактичних обставин справи, так як вони викладені в обвинувальному акті, подія кримінального правопорушення, з приводу якої ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення за ч. 1 ст. 182 КК України, мала місце 13.09.2017, відтак, на даний час сплинув передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України трирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим, суд, за наявності згоди обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстав, визначених ст. 49 КК України, приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 182 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Питання речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов у провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 44, 49 КК України, ст. ст. 284, 285, 286, 288, 369-372, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 182 КК України, на підставі ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000545, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.05.2017, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України - закрити.

Речові докази:

- флеш-накопичувач сірого кольору марки «Kingston DTESE9» об`ємом 16 GB, флеш-накопичувачі (USB) синього кольору SP 16 GB та сірого кольору DT SE9 16 GB, - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- предмет схожий на спеціальний технічний засіб із написом «1280х720Р MINI DV HD», предмет схожий на спеціальний технічний засіб із написом «Х009» № 394 , - знищити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1