КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №759/1197/24 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/1742/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 17 січня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рацево, Чигиринського району, Черкаської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, у кримінальному провадженні № 0000018 від 15.01.2023 року,-

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого суддіСвятошинського районного суду м. Києва від 17 січня 2024 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні № 0000018 від 15.01.2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосовано щодо підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000018 від 15.01.2023 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 10.03.2024 року, без визначення розміру застави.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ,подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 ,запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що при розгляді в Святошинському районному суді м. Києва, розглядалося лише питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , а не його винуватість чи невинуватість у кримінальному правопорушенні, яке йому інкримінують, проте слідчий суддя не прийняв до уваги обмеженість вказаних стороною обвинувачення доказів, якими обґрунтовує висунуту підозру останньому за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 311 КК України.

Наведені стороною захисту обґрунтування законних підстав можливості обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, суддею прийняті не були. Суд не в повній мірі сприйняв і не взяв до уваги викладені стороною захисту підстави, якими були обґрунтовані можливості і законні підстави застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Сама підозра за ч. 3 ст. 307 є недостатня, а за ст. 255 КК України є штучною, матеріали справи не містять доказів щодо причетності ОСОБА_7 до даного злочину «поза розумним сумнівом».

Статті 183-184 КПК України покладають саме на прокурора обов`язок обґрунтовувати наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також доводити, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Проте, на порушення процесуальних норм, в клопотанні вказане не доведено. Доводи прокурора, які в своїй ухвалі підтримала суддя зводяться виключно до припущень, що не може слугувати підставою для застосування строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчим суддею не було взято до уваги особу підозрюваного, який має місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Сторона захисту, як і сам підозрюваний ОСОБА_7 вважають, що відносно останнього можливо застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, при цьому не порушуючи норми КПК України. Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є занадто суворим запобіжним заходом для підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, щоГоловним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0000018 від 15.01.2023 року за підозрою ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, а також за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч.ч. 1,2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України.

Так, у невстановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_11 залучив до складу злочинної організації раніше знайомих йому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в якості співорганізаторів злочинної організації.

На виконання своїх функцій в різний невстановлений досудовим розслідуванням проміжок часу, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з відома та погодження ОСОБА_11 залучили до складу злочинної організації з числа своїх знайомих наступних осіб:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_13 .

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ознайомивши останніх зі своїми злочинними намірами, довівши до їх відома деталі вищевказаного злочинного плану та схеми вчинення злочинів, їх корисливу мету та запевнивши в тривалому функціонуванні такої організації за рахунок безумовного підпорядкування її лідерам, отримали від вказаних осіб добровільну згоду на участь у злочинній організації та її незаконній діяльності.

Так, вищевказані особи умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно небезпечних дій, зорганізувалися в стійке ієрархічне об`єднання для вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин в особливо великих розмірах.

При цьому, для забезпечення стабільності та безпеки функціонування вказаної злочинної організації під час підбору зазначених осіб враховувалися їх особисті якості, навички, здатність до підпорядкування та організації діяльності інших осіб, схильність до вчинення правопорушень, визнання авторитету її лідера та безумовне йому підпорядкування.

Переслідуючи мету протиправного та швидкого збагачення шляхом систематичного незаконного виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин в особливо великих розмірах по всій території України, всі вищевказані особи добровільно погодилися на участь у вказаній злочинній організації та вчинюваних нею злочинах, а також підкорилися ієрархії, визначеним правилам поведінки і дисципліни у ній.

З метою забезпечення існування та функціонування угруповання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 розробили єдиний план злочинних дій з розподілом функцій кожного з учасників злочинної організації.

Відповідно до вказаного плану, завданням і метою існування злочинної організації було налагодження незаконного виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин в особливо великих розмірах по всій території України, задля незаконного збагачення учасників злочинної організації.

Створена ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 злочинна організація характеризувалась:

- стабільністю і згуртованістю свого складу;

- розробкою та узгодженням планів і методів вчинення злочинів, пов`язаних із незаконним виготовленням, придбанням, зберіганням, перевезенням, пересиланням з метою збуту, а також незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин в особливо великих розмірах по всій території України;

- наявністю загальновизначених правил поведінки;

- взаємозамінністю та дублюванням функцій учасників, швидким, оперативним перерозподілом функцій між учасниками;

- домовленістю та готовністю до вчинення злочинів всіма членами злочинної організації у будь-який час;

- розподілом грошових коштів, отриманих від злочинної діяльності, між всіма її учасниками;

- чіткою ієрархією.

ОСОБА_7 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , у свою чергу, як учасники злочинної організації будучи виконавцями вчинення кримінальних правопорушень (злочинів) виконували такі функції: добровільно вступили до складу злочинної організації з метою вчинення особливо тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин; беззаперечно виконували вказівки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , як керівників злочинної організації; на виконання єдиного плану, відомо всім учасникам злочинної організації, облаштували місця для незаконного виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін в особливо великих розмірах; за вказівкою організаторів здійснювали безпосереднє незаконне виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін в особливо великих розмірах.

Таким чином, ОСОБА_7 , підозрюється в участі у злочинній організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України, у організації та утриманні місця для незаконного виготовлення психотропних речовин, вчиненому злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 Кримінального кодексу України, у незаконному виготовленні та зберіганні, з метою збуту психотропної речовини, в особливо великих розмірах, вчиненому злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

10.01.2024 року в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження трьом особам, які виконували функції організаторів, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України та затримано в порядку ст. 208 КПК України, після чого застосовано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.

16.01.2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України та останнього затримано в порядку ст. 208 КПК України.

17.01.2024 старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування поданого клопотання сторона обвинувачення зазначила, що метою застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 , згідно частини першої статті 177 КПК України, є забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на свідків чи інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Як на підставу наявності даних ризиків було вказано, що ризик, передбачений пунктом першим частини першої статті 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а тому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих злочинів, це може спонукати останнього до втечі на тимчасово непідконтрольні Україні території або за кордон та тривалого переховування від органів слідства та суду з метою уникнення зазначеного вище покарання.

Орган досудового слідства також вказує, що ризик, передбачений пунктом другим частини першої статті 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що діяльність ОСОБА_7 та інших учасників вказаної злочинної організації здійснювалась із застосуванням заходів конспірації (вигаданих анкетних даних, постійно-змінюваних абонентських номерів, інтернет месенджерів) та має широку ієрархічну структуру, яка розповсюджувалась на різних регіонах України через коло на даний час невстановлених осіб, а тому перебуваючи на волі останній може вчинити дії спрямовані на знищення або приховування на даний час невідшуканих речей чи документів, які як самостійно так і в своїй сукупності можуть містити значення речових доказів, а саме: чорнових записів щодо обставин інкримінованих та інших, вчинених учасниками злочинної організації, злочинів; мобільних терміналів, комп`ютерів, планшетів, які могли використовуватись у вказаній злочинній діяльності чи інформації, яка може зберігатись на віртуальних «хмарних» сховищах, тощо.

Ризик, передбачений пунктом третім частини першої статті 177 КПК України - незаконно впливати на свідків чи інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 знає особисто інших підозрюваних, та може вчинити дії щодо уникнення кримінальної відповідальності шляхом вмовлянь, підкупу чи залякування останніх, спонукати свідків, які надали покази у цьому провадженні відмовитися від раніше наданих показань чи уникати явки до суду з метою проведення їх допиту безпосередньо під час судового засідання.

Ризик, передбачений пунктом четвертим частини першої статті 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може бути виражений у створенні підозрюваним ОСОБА_7 штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій. Також зазначений ризик може бути реалізований підозрюваним шляхом зловживання процесуальними правами, що може виразитись у неявці для проведення слідчих дій у справі чи затягуванні з отриманням та ознайомленням з процесуальними документами, вручення яких чи надання для ознайомлення є обов`язковим під час проведення досудового розслідування.

Ризик, передбачений пунктом п`ятим частини першої статті 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обґрунтовується тим, що підозрюваний може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки незаконний збут психотропних речовин може приносити швидкий стабільний заробіток, а на теперішній час органом досудового розслідування достовірно не встановлено інших учасників злочинної організації та канали надходження прекурсорів, які використовувались для незаконного виготовлення з метою збуту психотропних речовин.

17.01.2024 ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва вказане клопотання слідчого задоволено та застосовано щодо підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000018 від 15.01.2023 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 10.03.2024 року, без визначення розміру застави.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора, захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відтак, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що погоджується із наведеними у клопотанні слідчого доводами, а саме, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема:

- протоколом огляду (ділянки місцевості) від 08.11.2023 року;

- висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19-23/69475-НЗПРАП згідно із яким надані на дослідження грудкоподібні речовини відібрані 08.11.2023 містять психотропну речовину - амфетамін масою 22,1453г;

- протоколами огляду від 08.11.2023 року із відборами зразків виявлених в ході їх проведення речовин;

- висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19-23/69485-НЗПРАП згідно із яким наданих на дослідження порошкоподібних речовинах відібраних 08.11.2023 містяться психотропна речовина - амфетамін масою 3,6373г;

- висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19-23/69470-НЗПРАП згідно із яким наданих на дослідження порошкоподібних речовинах відібраних 08.11.2023 містяться психотропна речовина - амфетамін масою 4,2346г;

- протоколами огляду від 19.11.2023 року із відборами зразків виявлених в ході їх проведення речовин;

- висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19-23/69484-НЗПРАП згідно із яким наданих на дослідження порошкоподібних речовинах відібраних 19.11.2023 містяться психотропна речовина - амфетамін масою 6,4050г;

- висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19-23/69480-НЗПРАП згідно із яким наданих на дослідження порошкоподібних речовинах відібраних 19.11.2023 містяться психотропна речовина - амфетамін масою 6,4137г;

- протоколом огляду (ділянки місцевості) від 26.11.2023 року згідно якого, було виявлено та оглянуто схованку із трьома пакунками вагою близько 1 кг кожен із порошкоподібною речовиною, з яких було відібрано зразки для проведення експертизи;

- висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19-23/72010-НЗПРАП згідно із яким наданих на дослідження порошкоподібних речовинах відібраних 26.11.2023 містяться психотропна речовина - амфетамін масою 18,3927г;

- протоколом огляду (ділянки місцевості) від 28.11.2023 року згідно якого, було виявлено та оглянуто схованку із трьома пакунками вагою близько 1 кг кожен із порошкоподібною речовиною, з яких було відібрано зразки для проведення експертизи;

- висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19-23/72045-НЗПРАП згідно із яким наданих на дослідження порошкоподібних речовинах відібраних 28.11.2023 містяться психотропна речовина - амфетамін масою 21,0601г;

- протоколом огляду (ділянки місцевості) від 28.11.2023 року згідно якого, було виявлено та оглянуто схованку із трьома пакунками вагою близько 1 кг кожен із порошкоподібною речовиною, з яких було відібрано зразки для проведення експертизи;

- висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19-23/72040-НЗПРАП згідно із яким наданих на дослідження порошкоподібних речовинах відібраних 28.11.2023 року містяться психотропна речовина - амфетамін масою 31,7780г;

- протоколом огляду (предмету) від 26.11.2023 року згідно якого, було виявлено та оглянуто схованку в якій знаходилась пакунки із порошкоподібною речовиною, та пакети в яких вони були, з яких було відібрано зразки для проведення експертизи;

- висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19-23/72020-НЗПРАП згідно із яким наданих на дослідження порошкоподібних речовинах відібраних 26.11.2023 року містяться психотропна речовина - амфетамін масою 4,8401г;

- висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19-23/72019-НЗПРАП згідно із яким наданих на дослідження порошкоподібних речовинах відібраних 26.11.2023 року містяться психотропна речовина - амфетамін масою 33,7886г;

- протоколом НСРД (зняття інформації з електронних комунікаційних мереж) від 03.01.2023 року щодо ОСОБА_12 ;

- протоколом НСРД (візуальне спостереження за особою) від 27.12.2023 року щодо ОСОБА_12 ;

- протоколом НСРД (аудіо, відеоконтроль особи) від 07.12.2023 року щодо ОСОБА_7 ;

- протоколом НСРД (аудіо, відеоконтроль особи) від 14.12.2023 року щодо ОСОБА_7 ;

- протоколом НСРД (аудіо, відеоконтроль особи) від 24.11.2023 року щодо ОСОБА_7 , а також іншими матеріалами у своїй сукупності.

Відтак, слідчий суддя прийшов до висновку, із чим погоджується й колегія суддів, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, слідчим у поданому клопотанні обґрунтовано наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про що свідчать матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, не є достатніми для запобігання вказаним ризикам.

На об`єктивне переконання колегії суддів апеляційного суду, сукупність всіх фактичних обставин та даних, зазначених в ухвалі слідчого судді, дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оскільки об`єктивно зв`язують його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором обґрунтовано доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків чи інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, які відповідно дають підстави для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

За викладених обставин, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечення запобігання зазначеним ризикам, виникла необхідність в застосуванні підозрюваному ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні вказаних ризиків, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи характер вчинених злочинів, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки підозрюваного та може потягнути за собою настання негативних наслідків.

Щодо тверджень апелянта, що слідчий суддя не прийняв до уваги обмеженість вказаних стороною обвинувачення доказів, якими обґрунтовує висунуту підозру останньому за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28, ч. З ст. 311 КК України, колегія суддів зазначає, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і в ході апеляційного розгляду.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Доводи захисника, що сама підозра за ч. 3 ст. 307 є недостатня, а за ст. 255 КК України є штучною, матеріали справи не містять доказів щодо причетності ОСОБА_7 до даного злочину «поза розумним сумнівом», колегією суддів не можуть бути прийняті до уваги, у зв`язку з наступним.

ОСОБА_7 підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, окрім вказаних захисником кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Разом з цим, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінальних правопорушень в діяннях та винуватості особи в їх вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Твердження апелянта про неврахування судом певних обставин щодо особи підозрюваного не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини самі по собі не свідчать про безпідставність застосування даного виду запобіжного заходу.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції, з урахуванням вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в застосуванні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на викладене, ухвала слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 17 січня 2024 року є законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки постановлена згідно норм матеріального права, з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження. Натомість доводи та твердження захисника підозрюваного, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалу слідчого суддіСвятошинського районного суду м. Києва від 17 січня 2024 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4