КОМПАНІЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 391/535/23
Провадження № 1-кп/391/36/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2024 р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого-судді: ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в закритому судовому засіданні в смт. Компаніївка кримінальне провадження № 0000282 від 11.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.4 ст.152 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Компаніївського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження № 0000282 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185, ч.3 ст. 15, ч.4 ст.152 КК України.

До обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого закінчується 15.04.2024 року.

Прокурор заявив клопотання про доцільність продовження дії запобіжного заходу, вказуючи на ризики, які існували та на даний час існують при обранні та продовженні запобіжного заходу обвинуваченому, а саме: що обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на свідків та потерпілу, продовжити злочинну діяльність.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечили, обвинувачений посилався на те, що заявлені прокурором ризики необґрунтовані, а обвинувачення є безпідставним та недоведеним, тому просили змінити запобіжний захід на домашній арешт за місцем проживання матері обвинуваченого.

Захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 з тримання під ватрою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 з визначеним часом, заборонивши останньому залишати домоволодіння з 22-00 год. до 05-00 год., поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України на розсуд суду.

Обвинувачений клопотання свого захисника підтримав, пояснив, що не має наміру переховуватись від суду та зобов`язується з`являтися за першою вимогою, з потерпілою ніякого зв`язку не підтримує, злочинну діяльність продовжувати не буде, від досудового слідства не ухилявся, перебував за місцем проживання матері, звідки його ї забрали працівники поліції.

Прокурор проти задоволення клопотання захисника заперечила, вказавши на можливість ухилення обвинуваченого від суду враховуючи тяжкість покарання статті обвинувачення, можливість продовження злочинної діяльності, оскільки обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Крім того, захисником не долучена довідка з місця проживання матері та довідка про стан її здоров`я.

Заслухавши думку учасників судового провадження суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

На даний час, ризики, які існували раніше, зменшилися. Судом допитані свідки по справі, на яких обвинувачений міг би незаконно впливати перебуваючи на волі, а малолітня потерпіла ОСОБА_6 разом з матір`ю ОСОБА_7 , виїхали за межі Кіровоградської області, після чого перестали виходити на зв`язок, місце їх перебування не відомо. Разом з тим, обвинувачений тривалий час утримується під вартою, що є фактично відбуванням ще не призначеного покарання.

Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд враховує вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, - має бути співмірним меті заходу, і має забезпечити виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур гл. 18 КПК України.

В контексті п.3 ст.5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у п.60 рішення у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії»).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Рішеннями ЄСПЛ акцентується увага щодо необхідності встановлення ризиків підтверджених певними доказами, надмірних строків тримання обвинувачених під вартою і висловлена позиція з приводу недопущення тримання під вартою за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період. Відповідальність за те, щоб у кожному конкретному випадку тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого не перевищувала розумний строк, лягає у першу чергу на національні судові органи.

Завданням органів влади є встановити, чи продовжують існувати підстави, які обґрунтовують тривале тримання під вартою («Мерабішвілі проти Грузії»).

Відповідно матеріалів ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, подія мала місце 06.04.2023 року, та у замаху на вчинення особливо тяжкого злочину, подія мала місце 17.04.2023 року. Під вартою обвинувачений перебуває з 19.04.2023 року, тобто протягом одного року. Строки розгляду кримінального провадження затягуються з різних процесуальних причин, зокрема неможливості доставлення обвинуваченого до суду та неможливістю допиту малолітньої потерпілої, місце перебування якої наразі не відомо. Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом постійно продовжується, останній раз ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 16.02.2024 року до 15 квітня 2024 року включно.

У справі триває судове слідство, однак наразі загальний строк тримання ОСОБА_3 під вартою - є тривалим строком і, згідно із наведеним вище, вказаний строк перебуває за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення його належної поведінки на цей період та його продовження, тому є не співрозмірним меті заходу; подальше продовження строку тримання обвинуваченого під вартою суперечитиме позиціям справедливості, положенням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод й національного законодавства.

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку про необхідність зміни обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу з утримання під вартою на цілодобовий домашній арешт та вважає, що цей запобіжний захід на даній стадії кримінального провадження зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого на час подальшого судового розгляду.

Покладення ж на обвинуваченого ряду обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, сприятиме зменшенню та стримуванню ще наявних ризиків.

Враховуючи те, що розгляд кримінального провадження не завершено, суд приходить до висновку що належна процесуальна поведінка обвинуваченого може бути забезпечена застосуванням менш суворого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись статтями 177, 178, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою - відмовити.

Клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт- задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 2 місяці, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1. прибувати до суду за першою вимогою.

2. заборонити цілодобово залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

3. надавати можливість працівникам поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого з`являтися по місцю проживання обвинуваченого ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) та вимагати від обвинуваченого усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

4. утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_6 та її законним представником ОСОБА_7 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що у разі невиконання покладених на нього вище наведених обов`язків даний запобіжний захід може бути змінений на більш суворий.

Строк дії ухвали визначити до 09.06.2024 року включно.

Виконання ухвали суду покласти на начальника Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 , контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1