Справа №642/3419/24
Провадження № 1-кп/642/508/24
ВИРОК

іменем України

18 червня 2024 року

м.Харків

Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000145 від 23.04.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харкова, громадянки України, не заміжньої, офіційно не працевлаштованої, із базовою середньою освітою, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , яка на утриманні малолітніх дітей або осіб похилого віку не має, раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_3 всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно придбав та зберігав, без мети збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб - «PVP», що віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якого заборонено, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000.

Так, 22.04.2024, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи у м. Харкові, точну адресу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, будучи особою, яка вживає психотропні речовини, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно - небезпечний протиправний характер своїх дій, бажаючи цього, з метою подальшого особистого вживання, придбала у невстановленої в ході досудового розслідування особи 4 (чотири) паперових згортки з порошкоподібною речовиною білого кольору. Після чого, ОСОБА_3 усвідомлюючи, що у вказаному згортку може знаходитися психотропна речовина - PVP, залишила їх при собі, для власного вживання. Таким чином, ОСОБА_3 виконала усі дії, які вважала за необхідне, для незаконного придбання психотропної речовини - PVP, без мети збуту.

Після цього, ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії у сфері обігу психотропних речовин, з метою незаконного їх зберігання, без мети збуту, помістила вищевказані 4 (чотири) паперових згортки до правої зовнішньої кишені штанів, у які остання була одягнута, та прослідувала вздовж вулиці Чоботарської у м.Харкові до станції м. Центральний ринок.

Таким чином, ОСОБА_3 , у зазначений спосіб почала незаконно зберігати придбану нею особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, для власного вживання, без мети збуту.

Протиправні дії ОСОБА_3 пов?язані з незаконним зберіганням вищевказаної психотропної речовини, обіг якої заборонено, були припинені 22.04.2024 на законних підставах співробітниками СКП ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, які під час опрацювання території Холодногірського району м. Харкова зупинили ОСОБА_3 , згідно рапорту о 16 год. 59 хв. за адресою: АДРЕСА_3 та згідно ст. ст. 32, 33 ЗУ «Про Національну поліцію», перевірили документи та провели опитування особи, в ході чого остання повідомила, що при ній знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, у зв?язку з чим було викликано слідчо-оперативну групу.

Надалі прибувший за викликом оператора «102» дізнавач у складі СОГ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, 22.04.2024 у період часу з 17:13 год. до 17:20 год. під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , в присутності двох понятих та за участі ОСОБА_3 виявив та вилучив 4 (чотири) паперових згортки, при розгортанні яких всередині кожного було виявлено порошкоподібну речовину білого кольору. Згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ MBC України №СЕ-19/121-24/11673-НЗПРАП від 03.05.2024, надані на експертизу речовини масою: 0,0663 г, 0,0635 г, 0,0631 г, 0,0713 г, містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP в перерахунку на масу наданих речовин складає: 0,0466 г, 0,0446 Г, 0,0454 г, 0,0519 г. (Загальна маса PVP складає: 0,1885 г).

ІІ. Позиція обвинуваченої ОСОБА_3 щодо пред?явленого обвинувачення та висновки суду

Обвинувальний акт по даному кримінальному провадженню надійшов до суду із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку відповідно до положень ст. 302 КПК України, оскільки ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за його відсутності, відповідно за правилами, передбаченими ст.ст.381-382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений, що був представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Обвинувачена ОСОБА_3 , що була представлена захисником ОСОБА_4 надала письмову заяву, в якій зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі та не оспорює їх.

Також, у вказаній заяві зазначила, що її згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без її участі є добровільною, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, приймаючи до уваги її заяву, в якій зазначено, що вона не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згодна на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, суд доходить висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Наведене повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому, у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Окрім беззаперечного визнання у повному обсязі ОСОБА_3 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, її винуватість підтверджується відповідно до ч.2 ст.382КПК України обставинами, встановленими органом досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження.

ІІІ. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Суд, приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними і протиправними діями вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

ІV. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також мотиви суду при призначенні покарання

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона раніше не судима, не заміжня, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, малолітніх дітей або осіб похилого віку на утриманні не має.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 відповідно до п. 1 ч.1 ст.66 КК України, є щире каяття.

Верховний Суд України у постанові від 30 жовтня 2018 року у справі № 559/1037/16-к (провадження № 51-3612км18) вказав, що основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 відповідно до ч.1 ст.67 КК України судом не встановлено.

Вимогами ч. 2 ст. 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Згідно з ч.6 ст.368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України та практику Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Так, у постанові ВСУ від 01 лютого 2018 року (справа № 634/609/15-к, провадження № 51-658 км17) зазначено, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66,67 КК України), визначенні «інших обставин справи».

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня2005року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд виходить із положень ст.ст.50,65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ст.12 КК України є кримінальним проступком, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючої покарання обставин, дані про особу винної, у зв`язку з чим вважає можливим призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.309 КК України, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої, а також запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеній у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015р. та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015р., в яких ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008р. ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистого надмірного тягаря для особи.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання у вигляді штрафу є справедливим, співмірним і достатнім для її виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченою, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Конвенції, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета і невідворотність покарання.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ст. 124 КПК України, судові витрати за проведену експертизу №СЕ-19/121-24/11673-Н3ПРАП від 03.05.2024 у розмірі 3029,12 грн. необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався та підстав для його обрання немає.

Прокурором надано суду матеріали кримінального провадження №0000145 від 23.04.2024 щодо ОСОБА_3 , зібрані відповідно до вимог КПК України, які підлягають зберіганню разом зі справою.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 368,370,374,376,381,382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч грн. 00 коп.) грн.

Речові докази, а саме:

-1(один) паперовий конверт білого кольору, з пояснювальними друкованими та рукописними написами та опечатано биркою з паперу на якій є відбиток круглої печатки: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та пояснювальний напис: «ХарківськийНДЕКЦ МВС України Висновок № СЕ-19/121-24/11673-НЗПРАП від 03.05.2024 №КП (справи) 0000145 Вид експ. (досл.) 8.6. Вміст упаковки згортки з речовинами ПБ, підпис експерта (підпис) ОСОБА_5 Чернологова QF.19/121-5.8-01.00.1 (редакція 05) від 29.01.2019», в середині згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/121-24/11673-НЗПРАП від 03.05.2024, надані на експертизу речовини масою: 0,0663 г, 0,0635 г, 0,0631 г, 0,0713 г, містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP в перерахунку на масу наданих речовин складає: 0,0466 г, 0,0446 г, 0,0454 г, 0,0519 г. (Загальна маса РVP складає: 0,1885 г)., які зберігаються в камері схову речових доказів відділення поліції №2 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області, після набрання вироку законної сили - знищити.

-диск DVD-R з відеозаписом з огляду місця події, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0000145, після набрання вироком законної сили - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000145.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведену експертизу №СЕ-19/121-24/11673-Н3ПРАП від 03.05.2024 у розмірі 3029,12 грн. (три тисячі двадцять дев?ять грн., 12 коп.) грн.

Матеріали кримінального провадження №0000145 від 23.04.2024 щодо ОСОБА_3 , зібрані відповідно до вимог КПК України - зберігати разом зі справою.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_6