Справа № 344/9604/24
Провадження № 1-кс/344/4090/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2024 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

В С Т А Н О В И Л А:

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій просить зобов`язати працівників Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 17 травня 2024 року.

Скаргу скаржник обґрунтовує тим, що 17 травня 2024 року він подав до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області заяву про кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 382 Кримінального кодексу України. Проте належного реагування щодо його заяви не відбулось, оскільки до Єдиного реєстру досудових розслідувань не було внесено відомостей за його заявою (а.с. 1).

Скаржник у судовому засіданні підтримав вимоги скарги, просив скаргу задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання представник Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області не прибув, але до суду надана заява про розгляд скарги без участі представника та відмовити у задоволенні скарги (а.с. 19).

Враховуючи вимоги частини третьої статті 306 Кримінального процесуального кодексу України, яка передбачає, що відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, оскільки слідчим суддею було вжито всіх можливих заходів, спрямованих на недопущення порушення прав будь-кого з учасників судового провадження, враховуючи те, що заборони розгляду такого роду скарг за відсутності належним чином повідомлених учасників судового провадження немає, слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд даної скарги з постановленням ухвали на підставі положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Вислухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали судового провадження за скаргою, матеріали кримінального провадження № 0002377 від 25 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 Кримінального кодексу України, слідчий суддя виходить з наступного.

Перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною першою статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, і даний перелік є вичерпним.

Зокрема, у відповідності до пункту 1 частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Слідчим суддею встановлено, що 17 травня 2024 року ОСОБА_3 звертався до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області з заявою про кримінальне правопорушення, в якій просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 2 ст. 382 Кримінального кодексу України відносно ОСОБА_4 за невиконання ухвали суду від 13 грудня 2023 року та розпочати досудове слідство (а.с. 26).

Як вбачається з листа Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області від 10 червня 2024 року № 12475/108/46/02-2024, матеріали заяви ОСОБА_3 , які зареєстровані в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області № 14767 від 17 травня 2024 року, 20 травня 2024 року скеровані за належністю в Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті (а.с. 19-20).

Відповідно до листа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові, від 11 червня 2024 року, з метою перевірки фактів можливого вчинення дисциплінарного правопорушення заяву ОСОБА_3 скеровано в Івано-Франківське ДВБ НП України. З викладених у заяві відомостей підстав для вжиття заходів, передбачених ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України, не вбачається (а.с. 22-24, 27-28).

17 травня 2024 року складено рапорт на підставі заяви ОСОБА_3 від 17 травня 2024 року (а.с.25).

З матеріалів кримінального провадження № 0002377 від 25 липня 2023 року вбачається наступне.

Листом від 24 жовтня 2023 року ОСОБА_3 повідомлено про те, що він може ознайомитися з матеріалами кримінального провадження № 0002377 від 25 липня 2023 року о 10 годині 24 жовтня 2023 року.

24 жовтня 2023 року слідчим Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 складено протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2023 року по справі № 344/22943/23 зобов`язано слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002377, розглянути клопотання ОСОБА_3 від 30 листопада 2023 року та прийняти відповідне процесуальне рішення, про що повідомити заявника.

22 січня 2024 року слідчим СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 винесено постанову про розгляд клопотання на виконання ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2023 року по справі № 344/22943/23 та надіслано 23 січня 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_3 . У даній постанові зазначено, що те, що слід повідомити ОСОБА_3 про результати розгляду клопотання від 30.11.2023 і про те, що у межах свого процесуального статусу він має можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження № 0002377 від 25 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.382 Кримінального кодексу України, у зручний для нього час за адресою: АДРЕСА_1 , попередньо узгодивши час зі слідчим.

13 травня 2024 року ОСОБА_3 звертався до процесуальних прокурорів з клопотанням про скасування постанови від 22 січня 2024 року слідчого ОСОБА_6

17 травня 2024 року начальником слідчого відділення СВ Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області винесено постанову про створення слідчої групи для розслідування кримінального провадження № 0002377 від 25 липня 2023 року, до складу якої включені, зокрема старший групи слідчий СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7

17 травня 2024 року слідчим слідчого відділу Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 складено протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування, згідно якого 17 травня 2024 року ОСОБА_3 ознайомився з матеріалами кримінального провадження №0002377 від 25 липня 2023 року.

Як вбачається з листа Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області від 16 травня 2024 року № 10865/108/46/02-2024, складеного слідчим СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , що адресований ОСОБА_3 , він може прибути на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0002377 від 25 липня 2023 року у зручний для нього час, попередньо узгодивши дату зі слідчим за номером телефону.

16 травня 2024 року ОСОБА_3 була дана відповідь заступником начальника начальником слідчого відділу Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про те, що управлінням розглянуто його клопотання, подане в межах кримінального провадження № 0002377 від 25 липня 2023 року. За результатами розгляду повідомлено, що з огляду на постанову про задоволення клопотання від 22 січня 2024 року встановлено, що вона винесена з метою ухвали слідчого судді від 13 грудня 2023 року щодо надання матеріалів кримінального провадження № 0002377 від 25 липня 2023 року для ознайомлення. Щодо надання вказівок слідчому, то вказує, що слідчий, здійснюючи свої повноваження, відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності та на даний час стан досудового розслідування не потребує додаткових вказівок. Наразі досудове розслідування у межах кримінальному провадженні № 0002377 від 25 липня 2023 року триває, про результати розслідування та прийняте процесуальне рішення у кримінальному провадження ОСОБА_3 буде повідомлено додатково.

Відповідно до частини першої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

За змістом частини першої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені частиною п`ятою статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до положень якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином, виходячи зі змісту статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, заява про кримінальне правопорушення повинна містити зазначені відомості.

Згідно з частиною першою статті 2 Кримінального кодексу України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Частинами першою-другою статті 22 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

За змістом положень частини першої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України та статті 2 Кримінального кодексу України, реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, що містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

При цьому чинне кримінальне процесуальне законодавство, в тому числі і стаття 214 Кримінального процесуального кодексу України, не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про ознаки кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Не передбачено такого обов`язку і Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генеральної прокурора 30 червня 2020 року № 298).

Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України.

Аналіз наведених норм права вказує на необґрунтованість доводів скаржника, що орган, який уповноважений вносити відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язаний вносити виключно всі заяви про вчинення кримінального правопорушення без попередньої оцінки викладених в них відомостей.

При цьому, виходячи зі змісту статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, що дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно бездіяльність, передбачена пунктом 1 часини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

Статтею 8 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93, право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо конкретної за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

Згідно частини п`ятої статті 40 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Частина перша статті 382 Кримінального кодексу України передбачає, що умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню - карається штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Ті самі дії, вчинені службовою особою, - караються штрафом від семисот п`ятдесяти до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років (частина друга статті 382 Кримінального кодексу України).

Умисне невиконання судового акту - це бездіяльність, що полягає в незастосуванні заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт.

Однією з форм (способу) невиконання судового рішення є пряма й відкрита відмова від його виконання, тобто висловлене в усній чи письмовій формі небажання його виконати. Невиконання може мати і завуальований характер, коли зобов`язана особа хоча відкрито і не відмовляється від виконання судового акту, але вживає певних зусиль, які фактично роблять неможливим його виконання.

Перешкоджання виконанню судового рішення передбачає активну протидію службової особи, наділеної законом певними повноваженнями щодо реалізації вимог, які у ньому містяться, з метою недопущення його реалізації.

Слідчим суддею встановлено, що слідчий ОСОБА_7 , здійснюючи свої повноваження, неодноразово повідомляла ОСОБА_3 про можливість ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0002377 від 25 липня 2023 року у зручний для нього час, зазначивши при цьому свій номер мобільного телефону для зв`язку.

Також слідчим ОСОБА_7 було ознайомлено ОСОБА_3 з матеріалами даного кримінального провадження, про що було складено протокол.

Крім того, слідчим ОСОБА_5 також було надано ОСОБА_3 для ознайомлення матеріали кримінального провадження № 0002377, про що свідчить протокол.

Слідчий суддя також зазначає, що на виконання ухвали ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13 грудня 2023 року по справі № 344/22943/23 слідчим СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 22 січня 2024 року винесено постанову про розгляд клопотання, про наявність якої скаржнику ОСОБА_3 достовірно відомо та з якою він був ознайомлений, про що зокрема свідчить його клопотання про скасування постанови від 22 січня 2024 року слідчого ОСОБА_6 від 13 травня 2024 року.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_8 не надав змістовних пояснень щодо відомостей, які на його думку, вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 Кримінального кодексу України, в діях (бездіяльності) слідчого ОСОБА_7 .

У зв`язку із зазначеним, виходячи з того, що при зверненні із заявою про кримінальне правопорушення до повноважного органу досудового розслідування заявником усіх вимог кримінального процесуального закону дотримано не було при посиланні на факти, які викладені у заяві (повідомленні), та за відсутності об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 Кримінального кодексу України, та підтверджували викладені у повідомленні (заяві) факти, в їх сукупності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність оскаржуваної бездіяльності та про відсутність достатніх правових підстав для задоволення скарги.

Підсумовуючи все вищенаведене, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань буде передчасним.

Виходячи із вищевикладеного, слідчий суддя, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 94 Кримінального процесуального кодексу України, дійшла висновку про відмову у задоволенні скарги у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 306-307, 309, 376, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про злочин від 17 травня 2024 року,- відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 21 червня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1