Справа № 521/1889/24
Провадження 1-КП/521/1291/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128 від 21.01.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2015 р.н., раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 20.01.2024 в період часу з 18 години 28 хвилин до 20 години 32 хвилини, в період дії воєнного стану, який відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ХІ від 24.02.2022 введено на всій території України, строк дії якого неодноразово продовжувався, на час вчинення кримінального правопорушення, Указом Президента України від 06.11.2023 року №734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», з 16.11.2023 строком на 90 діб, перебував у приміщенні супермаркету ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська, буд. 29, де у останнього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме харчових продуктів, належних ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА» ().

В той же час та в тому ж місті, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, протиправно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, будучи впевненим, що його дії залишаться непомітними для працівників та відвідувачів супермаркету ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА», ходив по торгівельному залу вказаного супермаркету, де взявши до рук торгівельний візок почав складати до вказаного візка наступний товар: ікра форелі, вагою 250 г, в кількості 1 шт. - вартістю 582 грн. 50 коп. (без ПДВ); ковбаса «Алан», в кількості 2 шт. - вартістю 252 грн. 42 коп. за штуку, загальною вартістю - 504 грн. 84 коп. (без ПДВ); сирні палички «Cheetos», в кількості 1 шт. - вартістю 33 грн. 25 коп. (без ПДВ); філе лосося, вагою 500 г - вартістю 1008 грн. 25 коп. за 1 кг, загальною вартістю - 504 грн. 12 коп. (без ПДВ); сир «Holland Farmer», вагою 440 г - вартістю 499 грн. 75 коп. за 1 кг, загальною вартістю - 199 грн. 90 коп. (без ПДВ), корейка свиняча, вагою 1,5 кг - вартістю 166 грн. 58 коп. за 1 кг, загальною вартістю - 249 грн. 87 коп. (без ПДВ). Надалі, все вищеперераховане майно ОСОБА_4 , рухаючись повз торгівельні відділи супермаркету ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА», розмістив у власний рюкзак чорного кольору зі вставками червоного кольору, який на той час перебував в торгівельному візку, поряд з іншими продуктами харчування.

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, приблизно о 20 год. 32 хв. ОСОБА_4 підійшов до касової зони, де розрахувався за інші продукти харчування, не зазначені в переліку вище, при цьому останній вивіз у торговому візку свій рюкзак чорного кольору зі вставками червоного кольору, всередині якого знаходився викрадений товар за вищевказаним переліком, та не пред`явивши його касиру, відповідно не розрахувавшись за нього, направився в бік виходу з супермаркету ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА», та пройшовши лінію контролю, намагався покинути місце вчинення злочину.

Своїми умисними діями, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідним для здійснення таємного викрадення чужого майна, що належить ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА», на загальну суму 2074 гривні 48 копійок. При цьому, довести до кінця свій злочинний умисел не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений співробітниками охорони магазину при виході з приміщення магазину.

Кримінальна відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення передбачена ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, а саме за закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті підтвердив та пояснив, що він дійсно за вказаних обставин та у зазначений час під час здійснення покупок викрав у супермаркету ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА» вказані продукти для власних потреб, хотів вийти з магазину не розрахувавшись, але був зупинений охороною.У магазині був разом з дружиною та сином. Частина продуктів залишилася у візку, а частину, яка зазначена у обвинувачені, він поклав до свого рюкзака, перед цим відірвав з упаковок наліпки зі штрихкодами, щоб товар не реагував на контрольній зоні, дружина із сином в цей час були у відділу овочів, тому не бачили його дій. Продукти харчування були в упаковці, а саме ікра в скляній банці, ковбаса у вакумній упаковці, филе риби, корейка та сир - це ваговий товар, який продавцем було зважено та упаковано до звичайного пакету. Сирні палички з`їв його малолітній син, коли вони перебували ще у торгівельній залі, тому у рюкзаку залишилися лише упаковка від нього. За сирні палички також не розрахувався. У вчиненому щиро кається та просить врахувати, що викрадене ним майно було повернуто потерпілому, між тим, як він взяв товар та до моменту затримання пройшло приблизно біля півгодини. На виході з магазину його вже чекали працівники поліції, які затримали та вилучили у нього викрадений товар. Також просив врахувати, що він має на утриманні малолітню дитину, працює не офіційно охоронцем у житловому комплексі, тому просив суворо його не карати. Цивілний позов потерпілого визнав.

Представник потерпілого ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ УКРАЇНА» ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, покарання просив призначити на розсуд суду. Крім того, зазначив, що ним заявлено цивільний позов, який підтримує.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, враховуючи позицію обвинуваченого щодо вчиненого злочину, за згодою учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними. Тому суд, за згодою учасників судового провадження вважає доцільним обмежитись дослідженням доказів, а саме допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу та обставин, що мають значення для визначення міри покарання та стосовно речових доказів, цивільного позову.

При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Допитавши обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, стосовно характеристики особи обвинуваченого, суд приходить до висновку, що події кримінального правопорушення мали місце, вина обвинуваченого доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення , має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Відповідно до ст. 12 КК України правопорушення, інкриміноване обвинуваченому відноситься до категорії тяжкого злочину.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.66 КК України, враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, вину визнав повністю, дав правдиві свідчення, повернув потерпілому викрадене майно.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то ОСОБА_4 раніше не судимий, офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню дитину 2015 р.н. Судом враховується відсутність тяжких наслідків у даному кримінальному провадженні та те, що викрадене майно майже усе повернуто потерпілому, повне визнання вини обвинуваченим та щире його каяття, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, вік обвинуваченого, його соціальне положення.

Таким чином, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, позиції сторони обвинувачення, захисту, потерпілого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ч.4 ст.185 КК України із врахуванням вимог ч.3 ст.68 КК України, яка передбачає, що за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк покарання не може перевищувати двох третин максимального строку найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Суд проиходить до висновку про можливість звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, досягнення інших цілей покарання, буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

В частині цивільного позову ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ Україна» до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно приписів п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

В силу ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Нормою ч.1 ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Свої позовні вимоги потерпілий обгрунтовує тим, що викрадений товар втратив свій товарний вигляд, оскільки на ньому відсутні заводськи етикетки, а тому не може бути реалізованим.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що викрадений товар, за винятком сирних паличек, було повернуто потерпілому, про що свідчить відповідна розписка у досліджених судом матеріалах кримінального провадження, обвинуваченому вказані продукти харчування не передавалися.

Однак жодного доказу на підтвердження вказаних своїх позовних вимог потерплий як цивільний позивач суду не надав. При цьому суд враховує логічні висновки з досліджених обставин кримінального провадження. Так з моменту отримання товару до свого володіння обвинуваченим та до моменту його вилучення минуло замаль часу, події відбувалися у зимній період року, а саме 20 січня 2024 року, коли низька температура повітря, що у свою чергу унеможливлює псування перелічених продуктів харчування за такий короткий проміжок часу. Лише сам факт викрадення товару не доводить завдання матеріальної шкоди з наведених вимог у позові. При цьому під час судового розгляду встанолвено, що самі продукти харчування викрадені обвинуваченим пошкоджені не були, а такі, як сир, філе лосося та корейка свіняча були ваговим товаром, який факсується продавцем у торгівкельній залі у звичайний одноразовий пакет із наклеюванням наліпки та не є заводською упаковкою. Таким чином суд приходить до висновку, що відсутні докази неможливості реалізації потерпілим повернутого товару, а тому і підстав для стягнення його вартості на користь потерпілого.

Відповідно до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суди не мають права покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. На цьому наголосив Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постанові від 25 травня 2022 року у справі № 675/2136/19.

Однак, враховуючи, що сирні палички були відсутні під час огляду викраденого товару, від нах залишилася лише упаковка, сам обвинувачений визнає, що їх з`їв його малолітній син у приміщенні магазину та він за них не розрахувався, тому суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню та вартість сирних паличок підлягає відшкодуванню.

При вирішенні у межах кримінального провадження цивільного позову стягнення судового збору з обвинуваченого (засудженого), який несе цивільну відповідальність, не допускається, адже таке стягнення суперечить закріпленим у статтях 2, 7, 9 КПК завданням кримінального провадження, засаді законності, невідповідає приписам ч. 5 ст. 128, статей 118, 119, 370 цього Кодексу таістотно порушує гарантоване особі право на розгляд справи щодо неї здодержанням вимог зазначеного провадження, передбачених указаним Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22.00 години до 06.00 години. До набрання вироком законної сили запобіжний захід слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 100, 373,374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років .

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч.3 ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання ОСОБА_4 відраховувати з 05.03.2024 року.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22.00 години до 06.00 години, окрім необхідності переміщення до укриття під час сигналу тривоги в період воєнного стану в Україні або отримання невідкладної медичної допомоги.

Цивільний позов потерпілого ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ Україна» до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ Україна» 33 (тридцять три) гривні 25 (двадцять п`ять) копійок.

У задоволені решти вимог цивільного позову ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ Україна» до ОСОБА_4 - відмовити.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

- диск з відеофайлами у кількості 7 (сьоми) штук після набрання вироком законної сили залишити зберігатися у матеріалах кримінального провадження.

Вилучені 20.01.2024 року під час огляду місця події ікру форелі вагою 250 г в кількості 1 шт., ковбасу «Алан» в кількості 2 шт., філе лосося вагою 500 г, сир «Holland Farmer» вагою 440 г, корейку свинячу вагою 1,5 кг - вважати повернутим потерпілому ТОВ «МЕТРО КЕШ ЕНД КЕРІ Україна».

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1