ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1411/24
Провадження №1-кс/477/728/24
УХВАЛА

про арешт майна

04 липня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 подане у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000716 від 19 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 301 КК України, про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2024 року прокурор відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000716 від 19 грудня 2023 року із клопотанням про арешт майна, яке було виявлено та вилучено 27 червня 2024 року в ході проведення обшуку житла та іншого володіння особи, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

В обґрунтування поданого клопотання посилається на те, що у провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000716, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 19 грудня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 301 КК України, за фактом вчинення мешканцями міста Миколаєва дій, пов`язаних розповсюдженням творів та предметів порнографічного характеру.

27 червня 2024 року, за місцем спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , які перевіряються органом досудового розслідування на предмет причетності до вчинення вказаного кримінального правопорушення проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено мобільну та комп`ютерну техніку, які могли використовуватися під час вчинення кримінального правопорушення, чорнові записи, кошти у іноземній валюті, які можуть містити ознаки отриманих від здійснення протиправної діяльності.

Враховуючи, що вилучене під час обшуку майно є засобами та знаряддям злочину і може зберігати сліди вчиненого злочину, містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального правопорушення, тобто містять ознаки речового доказу, прокурор звернувся з вказаним клопотання про накладення арешту.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явилася, подавши заяву про розгляд клопотання без її участі. Просила його задовольнити з підстав вказаних у клопотанні.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як власники вилученого майна в судове засідання також не з`явилися. Про причини неявки суд не повідомили.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Встановлено, що в провадженні слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000716 від 19 грудня 2023 року за правовою кваліфікацією, передбаченою частиною третьою статті 301 КК України за фактом розповсюдження творів та предметів порнографічного характеру.

Досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_6 за попередньою змовою з невстановленою особою залучила до протиправної діяльності, пов`язаної із розповсюдження творів та предметів порнографічного характеру низку осіб жіночої статті, які здійснювали виготовлення та розповсюдження матеріалів порнографічного характеру через відео чат в мережі інтернет.

Під час досудового розслідування обставин указаного правопорушення, органом досудового розслідування проведено комплекс негласних слідчих (розшукових) дій, в ході яких задокументовані вище викладені обставини вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

На виконання доручення слідчого, УМП ГУНП в Миколаївській області встановлено осіб, які можуть бути причетними до вчинення вказаного правопорушення, зокрема його організаторів, виконавців; місця їх проживання, вчинення протиправних дій, транспортні засоби що перебувають у їхньому користуванні, тощо.

Відповідно до вищевказаної інформації встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 організували розповсюдження порнографічної продукції, шляхом створення центрів по їх виготовленні у м. Миколаєві, Одесі та Житомирі.

27 червня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді здійснено обшук житла та іншого володіння особи, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , під час якого виявлено та вилучено мобільну та комп`ютерну техніку, які могли використовуватися під час вчинення кримінального правопорушення, чорнові записи, кошти у іноземній валюті, які можуть містити ознаки отриманих від здійснення протиправної діяльності..

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 27 червня 2024 року, вилучене під час проведення обшуку житла та іншого володіння особи за адресою: АДРЕСА_1 , майно, визнано в якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000716 від 19 грудня 2023 року.

З метою збереження речових доказів, прокурор ОСОБА_3 , шляхом направлення клопотання засобами поштового зв`язку, звернулася до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно.

Вирішуючи клопотання в межах заявлених вимог та відповідно до наданих стороною обвинувачення доказів, слідчий суддя виходить з такого.

Главою 3 Кримінального процесуального кодексу України унормовано визначення та порядок набуття процесуального статусу сторонами та іншими учасниками кримінального провадження, а також обсяг їх прав та обов`язків.

Зокрема §5 Глави 3 КПК України визначаються особливості процесуального статусу інших учасників кримінального провадження, до яких законодавцем віднесено і третю особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Так, нормами статті 64-2 КПК України визначено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа, наведений перелік прав та обов`язків такої особи, а також визначені обставини, що обумовлюють набуття особою відповідного процесуального статусу.

В свою чергу, порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зокрема арешту майна визначений положеннями Глав 10 та 17 КПК України.

Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За системним тлумаченням положень статті 64-2 КПК України, частини третьої статті 170 КПК України, та статті 98 КПК України, на майно, що було вилучено у ході обшуку житла та іншого володіння особи у приміщенні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 може бути накладено арешт незалежно від того, кому належить вилучене майно, за умови наявності у вилученого майна, ознак, передбачених статтею 98 КПК України.

У відповідності до частини першої, другої статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, долученими до клопотання матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри, щодо вчинення кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Описана у клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення з наданими прокурором матеріалами кримінального провадження свідчить про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 301 КК України, які полягають у вчиненні мешканцями міста Миколаєва дій, пов`язаних з розповсюдженням творів та предметів порнографічного характеру, та отриманням від цієї діяльності прибутку, що в силу пункту 1 частини третьої статті 132 КПК України є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешту майна.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що умова накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів за положеннями частини третьої статті 170 КПК не містить таку вимогу її застосування як оголошення підозри у кримінальному провадженні певній особі, не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна або вчиненням кримінального правопорушення будь-якого ступеня тяжкості.

Про доведеність існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення може свідчити сам факт здійснення за певними фактичними обставинами досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР, та відповідні матеріали цього провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя на підставі описаних у клопотанні обставин кримінального правопорушення у сукупності з наданими прокурором матеріалами кримінального провадження дійшов висновку, що за описаних фактичних обставин могло бути вчинено кримінальне правопорушення, пов`язане з розповсюдженням творів та предметів порнографічного характеру групою осіб, що охоплюється складом кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 301 КК України.

Матеріали досудового розслідування містять достатні відомості вважати, що до вчинення кримінального правопорушення можуть бути причетні особи, зокрема ОСОБА_4 з ОСОБА_5 , які з метою незаконного збагачення за рахунок виготовлення та збуту відеопродукції та зображень порнографічного характеру в мережі Інтернет, організували діяльність по виготовленню та збуту відеопродукції порнографічного характеру, та які здійснюють безпосереднє керівництво офісними приміщеннями у АДРЕСА_2 , де здійснюють розповсюдження матеріалів порнографічного характеру через відео чат в мережі інтернет з корисливих мотивів.

На даному етапі досудового розслідування триває ряд слідчих дій, встановлюється коло осіб причетних до вчинення злочину, їх роль у виготовленні та розповсюдженні творів та предметів порнографічного характеру.

У відповідності до частини сьомої статті 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право, серед іншого, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що вилучене під час проведення обшуку майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критерію, зазначеному у статті 98 КПК України.

Інформація, яка міститься на мобільних телефонах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також на вилученій комп`ютерній техніці може містити інформацію щодо предмету доказування у кримінальному провадженні, (кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення злочину, дані про номери мобільних телефонів, використані під час вчинення злочину, зв`язки між особами, причетними до вчинення злочину, тощо).

Вирішуючи питання з приводу накладення арешту на кошти у іноземній валюті, що вилучені слідчим під час обшуку, слідчий суддя враховує характер вчинення інкримінованого правопорушення, а саме корисливий мотив під вчинення кримінального правопорушення; суму коштів, які спільники отримували за свої дії, що на думку слідчого судді свідчить про те, що вилучені кошти можуть мати ознаки майна, здобутого внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто такими, що набуті кримінально протиправним шляхом, що за визначенням статті 98 КПК України, наділяє указані кошти ознаками речового доказу

На переконання слідчого судді, додані до клопотання прокурора матеріали свідчать про наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для забезпечення збереження речового доказу та з метою запобігання можливості його приховування, знищення або перетворення. Прокурором доведено необхідність накладення арешту на майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 167, 170-173, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт вилучене 27 червня 2024 року, під час проведення обшуку житла та іншого володіння особи, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , майно, із встановленням заборони будь-яким особам користуватися та розпоряджатися цим майном, а саме на: мобільний телефон ОРРО в чохлі, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з номерами телефону НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ,

-мобільний телефон APLLE IPHONE 12 PRO MAX в чохлі з номером НОМЕР_5 , ІМЕІ 1 : НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 ,

-мобільний телефон APLLE IPHONE14 в хохлі з номером телефону НОМЕР_8 ;

-мобільний телефон APLLE IPHONE 12 PRO MAX в чохлі, з номером телефону НОМЕР_9 , ІМЕІ 1: НОМЕР_10 , ІМЕІ 2: НОМЕР_11 ,

-ноутбук APLLE serial : CO2FLS24Q6L7

-ноутбук ACER № A315-34-P8PU

-зошит рожевого кольору з надписом «PRIME» на 96 арк., в перепльоті з рукописними записами;

-зошит з надписом «Доброго вечора ми з України» на 96 арк. з рукописними записами;

-блокнот березового кольору з рукописними записами;

-блокнот червоного кольору «NOTE BOOK» з рукописними записами та в якому маються наступні аркуші:

-аркуш паперу з рукописними записами;

-квитанція від 13.11.2023;

-квитанція від 07.02.2023;

-квитанція від 16.11.2023;

-аркуш паперу з рукописними записами ;

-квитанція від 30.11.2023;

-квитанція від 01.12.2023;

-квитанція від 01.11.2023;

-квитанція від 14.11.2023;

-квитанція від 07.11.2023;

-квитанція від07.11.2023;

-квитанція від 07.11.2023;

-квитанція від 08.11.2023;

-квитанція від 07.11.2023;

-квитанція від 08.11.2023;

-квитанція від 14.11.2023;

-квитанція від 01.10.2023 на 3 арк.;

-грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 49 купюр на загальну суму 4900 доларів США;

-аркуш паперу в якому знаходяться грошові кошти номіналом 100 доларів США в кількості 119 шт. на загальну суму 11900 доларів США.

-1 купюру номіналом 100 євро, 1 купюру номіналом 20 євро, 1 купюру номіналом 10 євро, 1 купюру номіналом 5 євро.

-«BON» на 80 арк. з рукописними записами.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7