Справа №:755/9722/24
Провадження №: 1-кс/755/2072/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2024 р. Слідчий суддя Дніпровський районний суд м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002015 від 07.06.2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопетрівка, Бердянського району, Запорізької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, без місця реєстрації та без постійного місця проживання, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч .4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР №0002015 від 07.06.2024 року із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив умисний корисливий злочин в період воєнного стану за наступних обставин.

Так, 06.06.2024 приблизно о 20 год. 45 хв. ОСОБА_5 , перебував біля житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, поєднаного з проникненням до сховища, а саме до автомобіля марки ««NISSAN ALMERA», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору. Салон, багажне відділення, відповідно двері та вікна вказаного автомобіля були зачинені автомобільним ключем на замок, що об`єктивно технічно обмежувало та перешкоджало вільному доступу та незаконному потраплянню сторонніх осіб до майна, що знаходилось в салоні автомобіля, а отже, доступу до сховища, яке є володінням особи, яка користується даним автомобілем - ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з проникненням до сховища, діючи з корисливих мотивів, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 підійшов до автомобіля марки «NISSAN ALMERA», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, та з використанням невстановленого досудовим розслідуванням предмета розбив скло, а саме, переднє ліве (водійське), чим подолав технічну перешкоду, а саме засіб охорони від вільного доступу до салону вказаного автомобіля, що є сховищем майна потерпілого, з метою отримання подальшого доступу до капотного відділення автомобіля. Після цього, ОСОБА_5 проник до салону вищевказаного автомобілю, звідки відчинив підкапотне відділення, чим подолав технічну перешкоду, а саме засіб охорони від вільного доступу до підкапотного відділення вказаного автомобіля, звідки таємно викрав акумулятор GREEN POWER, вартістю 2000 гривень 00 копійок, який належать ОСОБА_7 , після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди громадянину ОСОБА_7 на загальну суму 2000 гривень 00 копійок.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, при цьому навів ризики відповідно до ст. 177 КПК України, зазначив, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні провадження, впливати на свідків тому саме такий запобіжний захід на його думку забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити з тих підстав, що клопотання слідчого не обґрунтоване, ризики наведені прокурором нічим не підтверджуються,. З огляду на що просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки його підзахисний хворий на туберкульоз та потребує постійного лікування.

Підозрюваний підтримав свого захисника, просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.Працює неофіційно на будівництві, свій паспорт втратив, хотів би відновити.

За таких обставин, слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов такого висновку.

За вказаним фактом, 07.06.2024 року відомості про вчинення кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002015.

07.06.2024 року, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, свідчать про наявність обставин, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені в клопотанні та містяться у долучених до клопотання документах.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведеності його вини в інкримінованому злочині, майновий стан підозрюваної, міцність її соціальних зв`язків, стан здоров`я, має постійне місце проживання в м. Києві, що було підтверджено прокурором та слідчим в судовому засіданні, її вік.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Як зазначається у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна (Панченко проти Росії (Panchenko v. Russia) від 08 лютого 2005 року № 45100/98, п. 106). Крім цього, ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (Бекчієв проти Молдови (Becciev v. Moldova), від 04 жовтня 2005 № 9190/03 п. 59).

Проте, прокурором не наведено жодних доводів, які б давали підстави вважати, що внаслідок обрання менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, ОСОБА_5 знищить або спотворить речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинить інші кримінальні правопорушення.

Також при розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує правову позицію, викладену в рішенні ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» (Kharcnenko v. Ukraine) №40107/02 , щодо обов`язку суду при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядати можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (п.80).

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, прокурором доведено обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується матеріалами клопотання, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачений ст. 177 КПК України, а саме можливість знищити або спотворити речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинить інші кримінальні правопорушення, однак не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні (п. 1, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України). Така обставина дає підстави слідчому судді застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений у клопотанні.

За наведених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що запобігання будь-яких ризиків, пов`язаних із знищенням або спотворенням речових доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинення інших кримінальних правопорушень, можливе і при застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України терміном на 2 місяці, оскільки такий запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим слідчим суддею ризикам та забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених процесуальних обов`язків.

Керуючись, ст.ст. 176-178, 183, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на 60 днів - до 08 серпня 2024 року включно

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора, слідчого або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора, слідчого або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти прокурора, слідчого або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- звернутись до Державної міграційної служби для відновлення паспорта громадянина України.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора та слідчого у даному кримінальному провадженні.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому кримінальному правопорушенні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя