СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/4258/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на незаконне тримання підозрюваного,

ВСТАНОВИВ :

17.06.2024 р. адвокат ОСОБА_2 , який здійснює захист інтересів підозрюваного ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001056 від 12.12.2023 р. звернувся до Святошинського районного суду м.Києва в порядку ст. 206 КПК України зі скаргою на незаконне тримання підозрюваного в ізоляторі тимчасового тримання №5 ГУ НП в Київській області. В обґрунтування скарги вказує, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 31.05.2024 р. ОСОБА_3 взятий під вартою і направлений до ДУ «Київський слідчий ізолятор» для утримання. Таким чином визначене судом місце утримання під вартою ОСОБА_3 до завершення строку дії ухвали слідчого судді є Державна установа «Київський слідчий ізолятор». Разом з тим 05.06.2024р. стало відомо про переведення ОСОБА_3 до Ізолятора тимчасового тримання №5 ГУ НП в Київській області. При цьому захисник не повідомлений про підстави і причини зміни місця тримання під вартою підозрюваного і ніяких повідомлень згідно ст. 20-1 КВК не отримував.

Слідчий суддя, ознайомившись із матеріалами скарги, доходить наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 31.05.2024 р. (ун.№759/11214/24) застосовано до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 28 липня 2024 року включно без визначення розміру застави. Для утримання підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Як вказує захисник 05.06.2024р. йому стало відомо про переведення ОСОБА_3 до Ізолятора тимчасового тримання №5 ГУ НП в Київській області. Вказані обставини підтверджує заявою ОСОБА_2 від 05.06.2024 р.

Так, відповідно до частин 2-5 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. При цьому, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Водночас якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду".

Отже, слід констатувати, що ст. 206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.

Таким чином, наведені вище положення ст. 206 КПК України мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках. При цьому, вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Разом із тим, положення ст. 206 КПК України визначають, що слідчий суддя має розглянути скаргу, подану в порядку зазначеної норми закону, лише в разі знаходження особи, щодо якої наявні відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що вона позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, в межах територіальної юрисдикції суду.

Слідчим суддею встановлено, що, представник заявника, звертаючись до слідчого судді зі скаргою у порядку ст. 206 КПК України, вказує, що підозрюваний перебуває в Ізоляторі тимчасового тримання №5 ГУ НП в Київській області за адресою: Київська обл., м.Вишгород, вул.Кургузова, 3.

На підставі викладеного, на переконання слідчого судді, у розрізі повноважень, наданих слідчому судді нормами, передбаченими ст. 206 КПК України, вимоги, які містить скарга захисника ОСОБА_2 заявлені з порушенням правил територіальної юрисдикції суду, визначених ч. 1 ст. 206 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку про відсутність у нього повноважень, визначених КПК України для розгляду поданої скарги.

Керуючись ст.ст. 206, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на незаконне тримання підозрюваного, повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1