ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/1373/21 Провадження№11-кп/818/811/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 року м.Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 29 січня 2024 року про відмову у задоволенні скарги на рішення слідчого про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеного 17 липня 2023 року до ЄРДР за №0000119 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,-

У С Т А Н О В И В :

29 січня 2024 року до Дзержинського районного суду м.Харкова надійшла скарга захисника ОСОБА_2 на рішення слідчого про визнання ОСОБА_3 потерпілим в цьому кримінальному провадженні.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 29 січня 2024 року було відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_2 на рішення слідчого про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеного 17 липня 2023 року до ЄРДР за №0000119 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Захисник ОСОБА_2 не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, як незаконну. Постановити нову ухвалу, якою скаргу подану 27 грудня 2023 року скаргу на рішення слідчого про визнання ОСОБА_3 потерпілим (в порядку ч.ч.2, 3 ст.303 КПК України) задовольнити. Визнати незаконним та скасувати прийняте процесуальне рішення щодо визнання гр. ОСОБА_3 , як потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Дослідивши матеріали контрольного провадження, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 необхідно відмовити з таких підстав.

Так, згідно зі ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства - є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Як передбачено ч.1 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, що ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, зокрема: вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом із цим, за вимогами ч.2 ст.392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, які вирішують справу по суті (вирок, ухвала про закриття справи), окремому оскарженню не підлягають, а заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Однак зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт - захисник ОСОБА_2 оскаржує процесуальне рішення, прийняте до ухвалення судового рішення, вирішуючого кримінальне провадження по суті, - відмова у задоволенні скарги на рішення слідчого про визнання потерпілим, яке окремому оскарженню не підлягає.

Відповідно до частини 4 статті 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.

Беручи до уваги те, що захисник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку, з огляду на положення ч.4 ст.399 КПК України, апеляційний суд доходить висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону, в тому числі й таким загальним засадам кримінального провадження як верховенство права та законність і не призведе до порушення конституційних прав та свобод осіб у кримінальному провадженні.

Приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 апеляційний суд бере до уваги те, що в Рішенні Європейського суду з прав людини від 28 березня 2006 року в справі «Мельник проти України» (заява № 23436/03) зазначено, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.

При цьому, звертається увага на те, що оскарження судового рішення, окреме оскарження якого на цій стадії процесу законом не передбачене, не є свідченням порушення прав на апеляційний перегляд справи, як про це йдеться в апеляційній скарзі.

За таких обставин, наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня у разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя і порушенням прав особи, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції помилково вказано, що ухвала може бути оскаржена.

Керуючись ч.4 ст.399 КПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 29 січня 2024 року про відмову у задоволенні скарги на рішення слідчого про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеного 17 липня 2023 року до ЄРДР за №0000119 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й відповідно до ч.2 ст.426 КПК України на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_1