Номер провадження 1-кп/737/28/24 Справа № 737/975/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року с-ще Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000319 від 01.09.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:

Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022, затверджений Законом №2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України почав діяти воєнний стан.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.06.2023 №20 робітника підсобного 1 інженерного відділення 4 інженерного взводу 1 інженерної роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення.

Під час проходження військової служби військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 робітник підсобний 1 інженерного відділення 4 інженерного взводу 1 інженерної роти солдат ОСОБА_4 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

У свою чергу, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 робітник підсобний 1 інженерного відділення 4 інженерного взводу 1 інженерної роти солдат ОСОБА_4 грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, 05 липня 2023 року близько 15 години 00 хвилин, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив місце служби, що було визначено у АДРЕСА_2 .

Так, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 робітник підсобний 1 інженерного відділення 4 інженерного взводу 1 інженерної роти солдат ОСОБА_4 внаслідок самовільного залишення місця служби у АДРЕСА_2 обов`язки військової служби з 15 години 00 хвилин 05 липня 2023 року до 30 серпня 2023 року не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а перебував у смт Гончарівське Чернігівського району Чернігівської області, де займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, самовільно залишив місце служби тривалістю понад три доби в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснив, що 24.02.2022 року пішов у тероборону добровільно, був прикомандирований до танкової бригади, потім його відправили до військової частини НОМЕР_2 . З червня 2023 року проходив службу в АДРЕСА_2 у військовій частині НОМЕР_1 . З 05.07.2023 року перебував у смт Гончарівське. Критично відноситься до свого поступку, вважає, що зробив не правильно, залишивши місце служби, висловив розкаяння.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким із учасників процесу не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому діяння повністю доведене і вірно кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України.

Збитки по кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.

Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що він на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, на утриманні неповнолітніх дітей не має, за місцем служби характеризується задовільно, протягом 2023 року два рази притягався до адміністративної відповідальності, раніше не судимий, є військовослужбовцем.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не виявлено.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, як ним, так і іншими особами.

Згідно з висновками Досудової доповіді, складеної 26.02.2024 року Чернігівським РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області стосовно громадянина ОСОБА_4 , орган пробації вважає, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній.

При визначенні міри покарання обвинуваченому суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України виходить із загальних засад призначення покарання,враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, відношення обвинуваченого до скоєного та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч. 5 ст. 407 КК України, яке є достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

В силу прямих вимог законодавства суд позбавлений можливості застосувати до обвинуваченого статті 69, 75 КК України та призначити покарання з випробуванням чи більш м`яке покарання, ніж передбачено законом.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався і клопотань про його обрання до суду не надходило.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту фактичного виконання вироку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1