Справа №592/8575/24
Провадження №1-кс/592/3624/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000410 від 24.05.2023 р. за ч. 4 ст. 246 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий своє клопотання мотивує тим, що слідчим відділом Сумського районного управління поліції ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000410, відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.05.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України по факту незаконної порубка дерев у лісах та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев, що спричинило тяжкі наслідки, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб.

У ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження було встановлено, що до вчинення зазначених кримінальних правопорушень може бути причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема, протоколами проведених негласних слідчих (розшукових) дій.

На даний час, у слідства є підстави вважати, що за своїм місцем проживання, ОСОБА_4 ложе зберігати знаряддя вчинення злочину: електроінструмент для порубу лісу (бензо-, електро-, ручні пили по дереву та інш.), мобільні телефони та інші засоби зв`язку, за допомогою яких підтримує зв`язок з іншими особами, причетними до здійснення протиправної діяльності, товаро-транспортні накладні та інші документи на перевезення лісу, чорнові записи щодо обсягів порубу лісу та каналів його збуту. Інформація у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 відсутня.

В той же час, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для здійснення протиправної діяльності використовує автомобіль марки ГАЗ-САЗ 53Б, д.н.з. НОМЕР_1 (на праві власності належить ОСОБА_6 ), що підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема, протоколами проведених негласних слідчих (розшукових) дій.

На даний час, у слідства є підстави вважати, що у вищевказаному автомобілі, ОСОБА_4 може зберігати знаряддя вчинення злочину: електроінструмент для порубу лісу (бензо-, електро-, ручні пили по дереву та інш.), мобільні телефони та інші засоби зв`язку, за допомогою яких підтримує зв`язок з іншими особами, причетними до здійснення протиправної діяльності, товаро-транспортні накладні та інші документи на перевезення лісу, а також незаконно порубану деревину, чорнові записи щодо обсягів порубу лісу та каналів його збуту.

22.05.2024 р. на підставі ухвали слідчого судді від 10.05.2024 р. було проведено обшук у вантажному транспортному засобі, а саме автомобілі «ГАЗ-САЗ 53Б» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який знаходився біля одноповерхової нежитлової будівлі (приміщення) складського типу (Ангар - гараж) та поблизу будинку АДРЕСА_3 .

В ході обшуку було виявлено та вилучено майно відповідно до протоколу обшуку від 22.05.2024 р.

В ході досудового розслідування встановлено, що вилучені та вищезазначені предмети можуть містити відомості та інформацію, що стосується вчинення даного кримінального правопорушення, а таким чином все вище зазначене майно є речовими доказами та відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 167 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, перевіривши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 24.05.2023 р. у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000410 зареєстровано кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, досудове розслідування у якому здійснює Сумський РУП ГУНП в Сумській області.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, а згідно ч.2 вказаної статті, арешт майна допускається з метою забезпечення, крім іншого: 1) збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст.98 цього Кодексу (матеріальні об`єкти та документи, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та інше).

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст.170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3 і 4 ч. 2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст.170 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів клопотання, метою накладення арешту на вказане майно є забезпечення збереження його, як речового доказу, які на думку слідчого відповідають критеріям ст. 98 КПК України.

Долученими до матеріалів клопотання відомостями не доведена відповідність вказаного майна, на який просить накласти арешт критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

При цьому, долучена до матеріалів клопотання постанова про визнання вказаного майна речовим доказам у кримінальному провадженні, також таких даних не містить.

Таким чином, слідчий приймаючи таке рішення обмежився виключно цитуванням ст. 98 КПК України, без будь-якої вказівки про можливу належність цього майна до речових доказів.

Тобто, з постанови слідчого про визнання майна речовими доказами не вбачається зв`язку між обставинами, які розслідуються у кримінальному провадженні та майном третьої особи, на яке просить слідчий накласти арешт з метою збереження речових доказів.

У кримінальному провадженні нікому не повідомлено про підозру, за твердженням слідчого ні ОСОБА_4 , ні ОСОБА_6 не мають на даний час процесуального статусу, зокрема, матеріали клопотання не містять відомостей про допит їх у якості свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України права третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. При виникненні питання про обмеження права власності у кримінальному провадженні, особа, яка не є підозрюваною, набуває статусу третьої особи, щодо якої вирішується питання про арешт. Чинним кримінальним процесуальним законодавством визначена можливість арешту майна третьої особи лише за клопотанням прокурора.

Разом з тим, ініціатором клопотання є слідчий, який є неналежним суб`єктом на звернення з клопотанням про арешт майна в розумінні ст. 64-2 КПК України.

ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь.

ЄСПЛ вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави, з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо, враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення ЄСПЛ від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

З огляду на викладене, клопотання слідчого задоволенню не підлягає з вищевказаних підстав.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000410 від 24.05.2023 р. за ч. 4 ст. 246 КК України відмовити.

Майно: лист паперу формату А4 з чорновими записами;

оригінал товарно - транспортної накладної серія 12ААИ № 270041 від 26.03.2024 р., автомобіль «ГАЗ-53, 146-91СА», автомобільний перевізник - «ФОП Древаль», водій - «В А. Ігнатенко», «дрова рубані - 6,5Т» на 1 арк.;

оригінал товарно - транспортної накладної № б/н від 27.02.2023 р., серія 001994, на перевезення «Тирси 4 м3» у 2 прим, на 1 арк. кожна;

дві кулькові ручки червоно о та синього кольору;

три чипи (бирки) з написом: СОКАП № 258674857; UA ДАЛРУ № 562335745; UA ДАЛРУ № 558316091;

оригінал полісу № 215766097 ПрАТ «УСК КНЯЖА» на ТЗ «ГАЗ-САЗ 53Б, н.з. НОМЕР_1 » на 1 арк.;

оригінал полісу № 210069 174 «Євроінс Україна» на ТЗ «ГАЗ-САЗ 53Б, н.з. НОМЕР_1 » на 1 арк.;

оригінал протоколу перевірки технічного стану ТЗ серія ВХ № 738510 від 21.07.2023 р. на 1 арк.;

оригінал протоколу перевірки технічного стану ТЗ серія ВС № 939833 від 18.07.2022 р. на 1 арк;

оригінали товарно - транспортних накладних (ЛІС): серія САА № 293530 від 23.12.2022, серія САА № 293601 від 24.01.2023, серія САА № 293508 від 22.12.2022, серія САА № 293460 від 30.11.2022, серія САА № 293599 від 23.01.2023, серія САА № 293044 від 11.08.2022, серія СМД № 110129 від 28.07.2022, серія САА № 292982 від 25.07.2022, серія САА № 293016 від 30.07.2022, серія САА № 293017 від 30.07.2022, серія САА № 293018 від 30.07.2022 на 1 арк. кожна. Загальна кількість даних ТТН становить (складає) - 11 шт.;

вантажний транспортний засіб, а саме автомобіль «ГАЗ-САЗ 53Б» з державним номерним знаком НОМЕР_1 .

зв`язка ключів у кількості 6 шт. від даного транспортного засобу.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1