Провадження № 1-кс/752/2846/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Грузії, уродженця міста Кутаісі Республіки Грузія, грузина, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні за № 0005380 від 23.05.2016, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні № 0005380 від 23.05.2016, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Клопотання погодив прокурор Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0005380, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2016 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Голосіївської окружної прокуратури міста Києва.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 22 години 10 хвилин 22 травня 2016 року по 08 годин 00 хвилин 23 травня 2016 року ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку по АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливий мотив, скориставшись відсутністю власника автомобіля та пересвідчившись в тому що за його діями ніхто не спостерігає, розбив скло правих задніх дверей автомобіля «Мерседес Бенц Віто» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , звідки таємно викрав належне останньому майно у великих розмірах, а саме: дві музичні колонки «Дінакорд Д15-3», мікшерний пульт «Дінакорд Пауермейд 1000-3», мікрофон «Акр», мікрофон «Санхайзер», мікрофон «Шуре», стійку для апаратури, шнур, кабель живлення, а всього майна на загальну суму 8000 Євро, що згідно курсу валют НБУ станом на час вчинення злочину становило 226240 грн.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Республіки Грузії, уродженця міста Кутаісі Республіки Грузія, грузина, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

30.07.2016 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Так 01.08.2016 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_9 , відносно підозрюваного обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 116 000 грн.

Так 15.08.2016 року з Київського СІЗО надійшов лист повідомлення від 04.08.2016 року про сплату підозрюваним ОСОБА_10 застави.

Так 13.09.2016 року постановою слідчого за погодженням прокурора у кримінальному провадженні було зупинено досудове розслідування та оголошено в розшук підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як останній на офіційні виклики слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду не з`являвся. Крім того підозрюваним ОСОБА_7 , було порушено виконання обов`язків покладених на нього мірою запобіжного заходу у вигляді застави.

В порядку ст. 93 КПК України від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України було отримано лист про перетин державного кордону ОСОБА_7 , відповідно до якого останній перетнув державний кордон України шляхом авіа перельоту 27.11.2018 літаком через аеропорт Жуляни в напрямку 7301 Київ- Дортмунд та станом на теперішній час не повернувся.

У зв`язку з тим що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 , встановити не представилось можливим, 07.12.2015 в рамках кримінального провадження № 0009161 від 11.07.2013, винесено постанову про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_7 та заведено ОРС «Розшук» № 01-524 від 21.11.2019.

Оскільки на даний час місце перебування підозрюваного ОСОБА_7 , на території України не встановлено, 18.03.2024 винесено постанову про оголошення останнього у міжнародний розшук.

На думку сторони обвинувачення, у кримінальному провадженні наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування.

Слідчий вказує, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та з метою запобігання можливим ризикам перешкоджати будь-яким чином кримінальному провадженню, у сторони обвинувачення є необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі зазначеного слідчий просить про задоволення клопотання.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні, в режимі відеоконференції за допомогою сервісу "EasyCon", зазначив, що у нього відсутня можливість комунікації з ОСОБА_7 , а відтак у прийнятті рішення по суті клопотання послався на розсуд суду.

Підозрюваний в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Встановлено, що у провадженні слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0005380, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.05.2016 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Процесуальне керівництво здійснюється прокурорами Голосіївської окружної прокуратури міста Києва.

30.04.2021 слідчим у кримінальному провадженні за погодженням із прокурором відділу прокуратури Автономної Республіки Крим, складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

30.07.2016 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

01.08.2016 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва відносно підозрюваного обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 116 000 грн, а 15.08.2016 року з Київського СІЗО надійшов лист повідомлення від 04.08.2016 року про сплату підозрюваним ОСОБА_10 застави.

13.09.2016 року постановою слідчого за погодженням прокурора у кримінальному провадженні було зупинено досудове розслідування та оголошено в розшук підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як останній на офіційні виклики слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду не з`являвся. Крім того підозрюваним ОСОБА_7 , було порушено виконання обов`язків покладених на нього мірою запобіжного заходу у вигляді застави.

З клопотання вбачається, що в порядку ст. 93 КПК України від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України органом досудового розслідування було отримано лист від 15.11.2023 року про перетин державного кордону ОСОБА_7 , відповідно до якого останній перетнув державний кордон України шляхом авіа перельоту 27.11.2018 літаком через аеропорт Жуляни в напрямку 7301 Київ-Дортмунд та станом на теперішній час не повернувся.

07.12.2015 в рамках кримінального провадження № 0009161 від 11.07.2013, винесено постанову про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_7 та заведено ОРС «Розшук» № 01-524 від 21.11.2019.

18.03.2024 винесено постанову про оголошення останнього у міжнародний розшук.

Згідно листа Начальника сектору кримінального аналізу ВКП Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 , долученого прокурорм до матеріалів клопотання, вбачається що в період з 11.04.2019 по 11.04.2024 громадянин ОСОБА_7 не перетинав Державний кордон України.

Вищезазначені факти свідчать, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду за межами території України, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав, з якими закон пов`язує можливість вирішення питання про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_7 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про обрання запобіжного заходу.

Щодо обґрунтованості підозри.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтована підозра», при оцінці цього питання слід звернутись до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього матеріали кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_7 міг вчинити зазначений вище злочин.

Підставами для обґрунтованої підозри про те, що ОСОБА_7 вчинив зазначене кримінальне правопорушення, є відомості, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах кримінального провадження, зокрема, зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 23.05.2016 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 ; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_13 (документами доданими до нього); протоколами огляду місць подій від 29.07.2016 року; протоколом пред?явлення речей для впізнання для потерпілого ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ; протоколом пред?явлення особи для впізнання по фото для свідка ОСОБА_18 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 ; протоколом затримання особи ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України.

Разом з тим, обгрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри перевірялась слідчим суддею в ході застосування йому запобіжного заходу.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_7 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_7 вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованим з таких підстав.

Встановлено, що на сьогоднішній день підозрюваний ОСОБА_7 вже протягом 5 років перебуває за межами України та в разі повернення, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинений злочин, намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду, знову виїхати за межі державного кордону України, так як максимальна санкція статті, що інкримінуються підозрюваному передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Матеріали клопотання переконливо вказують на наявність обставин, які свідчать про ухилення ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та суду.

Наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованим з таких підстав.

Підозрюваний під час досудового розслідування шляхом погроз, вмовляння, підкупу може схиляти свідків до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування. Обґрунтованість вказаного ризику відповідає позиції Європейського суду з захисту прав людини, який у справі «Летельє проти Франції» звертає увагу на актуальність реальної загрози чинення тиску на свідків на початкових стадіях досудового розслідування.

Також прокурором обґрунтовано наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, існує вірогідність того, що ОСОБА_7 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом вчинення корисливих кримінальних правопорушень, здійснювати підкуп свідків, інших осіб, перешкоджати виконанню процесуальних рішень шляхом неявки для проведення слідчих дій по справі за надуманими приводами, тощо. Практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а також наявність по кримінальному провадженню реальних ознак справжнього суспільного інтересу, що підтверджується фактом вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення у світлу пору доби, з метою забезпечення виконання своїх обов`язків як підозрюваного перед слідчим, прокурором чи судом.

З огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який у відповідності до положень ст. 12 КК України, є тяжким злочином, та доведених стороною обвинувачення чотирьох ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, на даному етапі кримінального провадження, обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя у відповідності до статей 177, 178 КПК України враховує тяжкість покарання за інкриміноване діяння, зважає на відомості про те, що ОСОБА_7 оголошений у міжнародний розшук, та вважає наявними підстави для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання його подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

З огляду на викладене клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 32, 110, 131, 132, 176-178, 183-184, 193, 194, 206, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст.193 КПК України після затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і не пізніше ніж через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1