Справа№487/4433/24
Провадження №1-кс/487/3252/24
УХВАЛА

Іменем України

04.06.2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання старшого слідчого слідчого відділення Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000026 від 16.04.2024 року про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий слідчого відділення Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000026, звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на нерухоме майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , яка на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_4 , із забороною відчуження та розпорядження вказаним нерухомим майном.

У клопотанні зазначено наступне.

У провадженні СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000026 від 16.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що відповідно до розпорядження з кадрових питань сільського голови Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області ОСОБА_5 від 21.04.2023 №25-Р-К, ОСОБА_6 призначено на посаду начальника відділу державного реєстратора відділу державної реєстрації виконавчого апарату Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, як такого, що пройшов конкурсом з 2-х місячним випробувальним терміном.

Відповідно до п. 1.1 посадової інструкції начальника-державного реєстратора відділу державної реєстрації виконавчого комітету Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, затвердженої розпорядженням сільського голови від 01.11.2019 № 40-р (надалі - посадова інструкція), начальник - державний реєстратор відділу державної реєстрації виконавчого комітету Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (далі начальник відділу) реалізує на території області державної політики у сферах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до п.1.2, Начальник відділу призначається на посаду та звільняється з посади сільським головою з дотримання чинного законодавства.

Відповідно до п. 1.5 посадової інструкції начальника відділу - повинен знати та керуватись у своїй роботі Конституцією України, Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні", «Про адміністративні послуги», «Про запобігання корупції», «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», іншими законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, розпорядженнями голів обласної та районної держадміністрацій, Регламентом райдержадміністрації, Положенням про відділ державної реєстрації апарату Миколаївської райдержадміністрації та цією посадовою інструкцією.

Відповідно до розділу 2 посадової інструкції державний реєстратор з реєстрації нерухомого майна відповідно до покладених на нього завдань:

1)здійснює керівництво діяльністю відділу, несе персональну відповідальність за виконання покладених на відділ завдань і виконання своїх функцій;

2) вносить пропозиції щодо розгляду на засіданнях виконавчого комітету сільської ради, сесіях сільської ради питань, що належать до компетенції відділу, бере участь у їх засіданнях;

3)вносить пропозиції сільському голові щодо застосування заходів Дисциплінарних стягнень та заохочень до працівників відлілу:

4) забезпечує у межах своєї компетенції контроль за станом справ у сфері діяльності відділу, вживає заходів до його поліпшення;

5)вносить пропозиції сільському голові щодо структури і штату працівників відділу;

6)розробляє посадові інструкції працівників відділу та розподіляє обов?язки між ними, визначає функції та ступінь відповілальності працівників відділу

7)планує роботу відділу, вносить пропозиції до планів роботи виконавчого комітету сільської ради

8)подає на затвердження виконавчого комітету сільської ради розроблений згідно з вимогами діючого законодавства України перелік адміністративних послуг, що надаються державними реєстратора відділу;

9)подає на затвердження сільському голові розроблені відповідно до вимог діючих нормативно-правових актів інформаційні та технологічні картки адміністративних послуг,

10)від імені відділу в межах завдань покладених на відділ підписує документи, пов?язані з діяльністю відділу;

11)представляє відділ у відносинах з виконавчими органами сільської ради, місцевими органами виконавчої влади, іншими органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та об`єднаннями громадян;

12)здійснює інші повноваження, передбачені законодавством та положенням про відділ;

13)забезпечує дотримання працівниками відділу правил внутрішнього трудового розпорядку та виконавської дисципліни;

14)несе дисциплінарну відповідальність за невиконання, несвоєчасне або неналежне виконання функцій, покладених на нього в межах і в порядку, встановленому чиним законодавством;

15) здійснює функції державного реєстратора;

16) здійснює інші повноваження, визначені законами.

Відповідно до розділу 4 посадової інструкції начальника відділу несе відповідальність:

4.1. Начальник відділу державної реєстрації несе відповідальність за:.

4.1 забезпечення ефективної роботи та виконання завдань, покладених на відділ державної реєстрації

4.2 бездіяльність або невикористання наданих йому прав, порушення норм етики поведінки державного службовця та обмежень, повчзаних з прийняттям на службу та її проходженням

4.3 розголошення персональних даних які йому довірено або які стали відомі у зв`язку з виконанням посадових обовязків

4.4 недотримання правил внутрішнього трудового розпорядку, інстукцій з охорони праці та протипожежної безпеки.

24.04.2023 ОСОБА_6 ознайомлений із посадовою інструкцією під особистий підпис.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

- відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи. Отримані відомості долучаються до відповідної заяви, зареєстрованої у Державному реєстрі прав. Перелік державних електронних інформаційних ресурсів, які використовуються для проведення реєстраційних дій, визначається Кабінетом Міністрів України в Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяження;

Відповідно до ст. 18 КК України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, ОСОБА_6 з 21.04.2023, являвся службовою особою.

Так, 08.04.2024 року, точний час у ході розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , який являється представником ТОВ «СЛАСТЕНА» () зустрівся з ОСОБА_6 з метою здійснення державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна магазину-кафетерію, який перебуває у праві власності вищевказаної юридичної особи та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . У цей час у ОСОБА_6 виник умисел направлений на отримання неправомірної вигоди у вигляді 1000 доларів США від ОСОБА_7 за здійснення державної реєстрації права власності на вищевказаний об`єкт нерухомого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету отримати неправомірну вигоду на свою користь, ОСОБА_6 під час розмови повідомив ОСОБА_7 , вимогу про передачу на свою користь грошових коштів у сумі 1000 доларів США за його дії щодо здійснення державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна магазину-кафетерію, який перебуває у праві власності вищевказаної юридичної особи та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на яку ОСОБА_7 погодився.

Для досягнення своєї мети направленої на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , 23.04.2024 року по мобільному телефону ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 , що допомогою в підготовці всіх необхідних для державної реєстрації документів в т.ч. виготовлення нового технічного паспорта із збільшеною площею на вищевказаний об`єкт буде займатись ОСОБА_4 та після чого надіслав у месенджер «WhatsApp» номер телефона вказаного чоловіка.

23.04.2024 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_4 в офісному приміщенні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 та в ході спілкування ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_6 , та після спілкування із останнім повідомив ОСОБА_7 , що 1000 доларів США, яку останньому слід надати ОСОБА_4 буде включати в себе виготовлення нового технічного паспорта на об`єкт нерухомості із збільшеною площею та здійснення державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна магазину-кафетерію. В подальшому ОСОБА_7 надав останньому документи необхідні для здійснення державної реєстрації та виготовлення нового технічного паспорта на об`єкт.

09.05.2024 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_4 в офісному приміщенні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 та в ході спілкування останній повідомив ОСОБА_7 про необхідність надання нотаріально посвідченої довіреності від ТОВ «СЛАСТЕНА» та грошових коштів в розмірі 1000 доларів США для виготовлення нового технічного паспорта із збільшеною площею та здійснення подальшої державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна магазину-кафетерію, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

21.05.2024 року приблизно о 19 год 00 хв. ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_6 біля будівлі за адресою: АДРЕСА_4 та під час розмови ОСОБА_6 повідомив, що грошові кошти за здійснення подальшої державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна із збільшеною площею слід передавати через ОСОБА_4 та зазначив, що після передачі грошових коштів реєстрація об`єкту відбудеться протягом двох-трьох тижнів.

Так, 22.05.2024 року приблизно о 12.56 годині перебуваючи в офісному приміщенні за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 за вказівкою ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 1000 доларів США, за здійснення подальшої державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна магазину-кафетерію, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 із збільшеною площею, які повинен був передати ОСОБА_6 , однак не встиг, оскільки був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 скоїв злочин, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, а саме сприяння в одержанні службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду дій, з використанням наданої їй влади чи службового становища поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Санкція частини 3 стаття 368 Кримінального кодексу України передбачає такий вид покарання як конфіскація майна.

Відповідно до ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочин проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежного від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Пунктом 3 частини другої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України допускається арешт майна підозрюваного з метою забезпечення виконання вироку в частині цивільного позову чи можливої конфіскації майна в провадженні щодо кримінальних правопорушень, за які може бути застосовано додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна

Арешт майна - це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна носить тимчасовий характер, оскільки остаточне рішення про те, що належить вчинити з майном, яке арештоване, буде вирішено судом при ухваленні вироку.

Арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь- якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві приватної власності належить наступне рухоме майно: 1/3 частка квартири АДРЕСА_1

У зв?язку з цим є необхідність у тимчасовому позбавленні підозрюваного ОСОБА_4 можливості відчужувати зазначене вище майно за ухвалою слідчого судді, а також розпоряджатися будь-яким чином таким майном, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

У судове засідання слідчий не з`явився, повідомлявся про розгляд клопотання.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Як видно з матеріалів клопотання, СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 16.04.2024 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

23.05.2024 р. ОСОБА_4 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України.

Санкція ч.3 ст.368КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві приватної власності належить наступне нерухоме майно: 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч.5. ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчим доведено, що існує необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного в клопотанні майна, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 131-132, 167, 170-173, 309, 395, 376 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000026 від 16.04.2024 року про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , яка на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_4 , із забороною відчуження та розпорядження вказаним нерухомим майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а власником арештованого майна - з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1