Справа № 638/610/23
Провадження № 1-кс/638/1610/24
УХВАЛА

Іменем України

25 квітня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000017 від 16 січня 2023 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, громадянина України, з вищою освітою, фізичної особи-підприємця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий відділ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000017 від 16 січня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Згідно з Витягом з ЄРДР від 16 січня 2023 року, кримінальне провадження розпочато за фактом того, що за матеріалами Управлінням СБ України в Харківській області щодо можливих неправомірних дій посадових осіб державного органу під час укладення договору із фізичною особою-підприємцем на поставку товару неналежної якості, що призвело до привласнення бюджетних коштів із подальшим конвертуванням їх у готівку в умовах воєнного стану.

18 квітня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану в особливо великих розмірах, вчинене за наступних обставин.

ФОП ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , основний КВЕД 74.10 Спеціалізована діяльність із дизайну), будучи зареєстрованим фізичною особою підприємцем, залучив до робіт за державним замовленням (тендером) найманих працівників, керував колективом цих працівників, визначав виробниче завдання, розмір заробітної плати, тобто виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 18 та п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою яка, серед іншого на підприємствах, в установах чи організаціях постійно чи тимчасово обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальними повноваженнями.

Так, рішенням X сесії Харківської обласної ради VIII скликання від 16 лютого 2022 року № 365-VІІІ затверджено Програму територіальної оборони Харківської області на 2022 рік (далі-Програма).

Основною метою Програми є вдосконалення системи організації територіальної оборони Харківської області, комплексне здійснення заходів щодо: підготовки особового складу підрозділів територіальної оборони до охорони важливих стратегічних об`єктів і комунікацій, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів військового управління, охорони та оборони державного кордону; боротьби з диверсійними та іншими незаконно створеними збройними формуваннями; матеріально- технічне забезпечення потреб особового складу підрозділів територіальної оборони при проведенні занять, тренувань та навчань.

Згідно протоколу наради з питань обговорення заходів територіальної оборони Харківської області від 03.11.2022 визначено матеріали, конструкції, вироби, обладнання, які підлягають першочерговому придбанню в рамках Програми територіальної оборони Харківської області на 2022 рік.

Згідно вказаного протоколу Департаменту житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Харківської обласної військової адміністрації вказано забезпечити укладання, в межах кошторисних призначень як головному розпоряднику коштів в рамках Програми договору, в установленому порядку, з фізичною особою- підприємцем ОСОБА_4 як найбільш економічно вигідним постачальником печей - буржуйок у кількості 1000 шт. на загальну суму 6000000 грн.

Між Департаментом житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Харківської обласної державної адміністрації в особі директора ОСОБА_7 , який діє на підставі Положення про Департамент житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Харківської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням голови Харківської обласної державної адміністрації від 17.07.2020 № 437 «Покупець» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 , який діє на підставі державної реєстрації згідно запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 001095719 від 03.06.2022 «Постачальник» укладено договір поставки № 69/22 від 04.11.2022 (Договір) сума якого складає 6000000 грн.

Відповідно до п. 1.1 вказаного Договору Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця матеріально- технічні засоби, устаткування, конструкції, матеріали, обладнання (далі - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його вартість.

Згідно п. 1.2 Договору Поставка Товару здійснюється в рамках реалізації заходів Програми територіальної оборони Харківської області на 2022 рік, затвердженої рішенням X сесії Харківської обласної ради VIII скликання від 16 лютого 2022 року № 365-VIII (зі змінами) за ДК 021:2015:42340000-1- Печі непобутового призначення (печі - буржуйки).

Відповідно до п. 1.5 Якість товару, що є предметом Договору, повинна відповідати вимогам діючих ДСТУ, що застосовуються до такого виду Товару та іншим чинним в Україні стандартам.

Також п.3.7. Договору передбачено, що приймання-передача Товару за кількістю та якістю здійснюється Сторонами у відповідності з Інструкцією № П-6 від 15.06.65 «Про порядок прийому продукції виробничо - технічного призначення та товарів народного споживання по кількості та Інструкцією № П-7 від 25.04.66 «Про порядок прийому продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю». Іншим нормативно-правовим актам та з урахуванням положень Договору.

Пунктом 5.3 Договору вказано, що Постачальник несе повну відповідальність за неналежну якість поставленого Покупцю Товару.

В ході виконання зобов`язань за договором № 69/22 від 04.11.2022 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння бюджетними коштами.

ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно з корисливим мотивом використав матеріали для виготовлення печей непобутового призначення - буржуйок неналежної якості, що не відповідають вимогам діючих ДСТУ, що застосовуються до такого виду та іншим чинним в Україні стандартам.

Згідно технічним характеристикам: піч непобутового призначення буржуйка являє собою конструкцію циліндричної форми горизонтального положення, яка виготовлена з труби діаметром 420 мм з товщиною стінки 8 мм.

Відповідно до специфікації матеріалів для виготовлення печі - труба 420x8 повинна відповідати ДСТУ 8939-2019 «Труби сталеві безшовні холоднофермовані. Технічні умови».

У відповідності зі сферою застосування ДСТУ 8939-2019 «Труби сталеві безшовні холоднофермовані. Технічні умов» цей стандарт поширюється на холоднодеформовані безшовні труби загального призначення з вуглецевих та легованих марок сталі.

Конструктивний елемент циліндричної форми горизонтального положення печі буржуйки діаметром 420 мм., який використано для виготовлення печей - буржуйок за договором № 69/22 від 04.11.2022 відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 21244 від 04.09.2023 виготовлено з спіралешовної зварної труби, що не відповідає ДСТУ 8939-2019 «Труби сталеві безшовні холоднофермовані. Технічні умов» та із наявним шаром продуктів корозії на внутрішній стороні стінки труб, із нерівномірністю товщини стінки, характерними корозійними виразками, що свідчить про те, що стан внутрішньої поверхні труби діаметром 420 мм. є результатом перебігу корозійних процесів обумовлених ерозійною дією корозійно-активної речовини на внутрішню стінку трубопроводу в процесі його попередньої експлуатації.

Таким чином ОСОБА_4 в порушення умов договору № 69/22 від 04.11.2022 в період з 04.11.2022 до 15.12.2022, реалізуючи свій злочинний умисел, будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану у невстановленому досудовим розслідуванням місці в ході виготовлення печей-буржуйок за ДК 021:2015:42340000-1 - Печі непобутового призначення, використав конструктивний елемент циліндричної форми горизонтального положення печі буржуйки діаметром 420 мм. спіралешовної зварної труби, що не відповідає ДСТУ 8939-2019 «Труби сталеві безшовні холоднофермовані. Технічні умов» та є бувшої у використанні.

Відповідно до специфікації, яка є невід`ємною частиною договору № 69/22 від 04.11.2022 ціна за одиницю піч - буржуйку складає 6000 грн. та за 1000 одиниць 6000000 відповідно.

Департаментом житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Харківської обласної військової адміністрації на виконання п. 2.1 та п. 2.4 Договору № 69/22 від 04.11.2022 здійснено оплату на рахунок ФОП « ОСОБА_4 » за вказаним договором на підставі видаткових накладних: № 1 від 16.11.2022 (платіжне доручення № 330 від 16.11.2022 на суму 300000 грн.), № 2 від 18.11.2022 (платіжне доручення № 336 від 18.11. 2022 на суму 300 000 грн.), № 3 від 28,12.2022 (платіжне доручення № 388 від 08.12.2022 на суму 300 000 грн.), № 4 від 22.11.2022 (платіжне доручення № 338 від 22.11.2022 на суму 300 000 грн.), № 6 від 08.12.2022 (платіжне доручення № 387 від 08.12.2022 на суму 300 000 грн), № 7 від 08.12.2022 (платіжне доручення № 386 від 08.12.2022 на суму 4 500 000 грн.) тобто загалом на 6 000 000 грн.

ОСОБА_4 , на виконання умов договору № 69/22 від 04.11.2022, діючи умисно, з корисливих мотивів виготовив печі - буржуйки корпус яких був виготовлений з бувших у використанні металевих труб, які мають шар продуктів корозії.

Ринкова вартість відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 18453 від 31.08.2023 печі - буржуйки за 1 одиницю, корпус якої був виготовлений з бувших у використанні металевих труб на дату укладання договору на закупівлю від 04.11.2022 складає 3509, 07 коп. та ринкова вартість печей буржуйок у кількості 1000 одиниць, корпус яких був виготовлений з бувших у використанні металевих труб на дату укладання договору від 04.11.2022 складає 3509070 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, в умовах воєнного стану із порушенням умов договору № 69/22 від 04.11.2022 виготовив 1000 печей - буржуйок з бувших у використанні металевих труб, які мають шар продуктів корозії та ринкова вартість яких, на дату укладання договору 04.11.2022, становила 3509070 грн, тим самим відповідно до висновку судової економічної експертизи № СЕ-19/121-24/6006-ЕК від 04.04.2024 спричинив шкоду державі в особі Департаменту житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Харківської обласної військової адміністрації, що складає 2490930 грн (два мільйона чотириста дев`яносто тисяч дев`ятсот тридцять гривень).

24 квітня 2024 року слідчий Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на строк 60 діб з правом внесення застави у розмірі не менше 900 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обґрунтування клопотання зазначив, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчинені вказаного кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності. Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; знищити, приховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні. На теперішній час стороною обвинувачення вживаються заходи щодо встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , у тому числі допити свідків, відшукання речей та документів, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, а також встановлення можливих співучасників злочину.

Слідчий зазначає, що ОСОБА_4 через тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в тому числі і на тимчасово окупованій території України, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України є особливо тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна. Окрім того, відповідно до ст. 75 КК України, у разі засудження особи за корупційний злочин, суд не може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням цієї особи, а також відповідно до ст. 69 КК України, у разі засудження особи за корупційний злочин, суд не може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. Той факт, що у разі засудження за вчинення даного кримінального правопорушення, до ОСОБА_4 як основне покарання, судом може бути застосоване лише покарання у виді позбавленні волі строком від семи до дванадцяти років, сам по собі є одним з ризиків, який може свідчити про неналежну процесуальну поведінку ОСОБА_4 у майбутньому, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.

Окрім того, на переконання слідчого, підозрюваний ОСОБА_4 , використовуючи своє становище, будучи директором ФОП « ОСОБА_4 » може знищити або вжити заходів до знищення або переховування документів, щодо своєї злочинної діяльності, а також інші документи, котрі ще не віднайдені та не вилучені органом досудового розслідування, зокрема перевіряються інші факти вчинення аналогічних злочинів, а також, речей та інших доказів по кримінальному провадженню, які можуть бути використані як докази його вини, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також слідчий зазначає, що підозрюваний ОСОБА_4 , може тиснути та впливати на свідків, деякі з яких до теперішнього часу ще не допитані, а також на експертів у цьому ж кримінальному провадженні. На даний час, не допитані свідки у кримінальному проваджені які є підлеглими ОСОБА_4 , що також свідчить про те, що ОСОБА_4 знаходячись на свободі може впливати на вказаних осіб та схиляти її до дачі показань на його користь, що може перешкодити встановленню істини по справі. Вказана обставина свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України.

При цьому, на переконання слідчого, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого корупційного злочину, є особою, яка усвідомлювала протиправність і своїх дій, з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього і обов`язків, враховуючи, суспільно-політичну ситуацію в державі і необхідність боротьби з корупцією, а також враховуючи майновий стан підозрюваного, орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 при вирішенні питання розміру застави, слід визначити розмір застави у розмірі не менше 900 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2725200 грн.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 проти клопотання заперечували, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Мотивуючи заперечення проти застосування виняткового запобіжного заходу, зазначили, що ОСОБА_4 не має доступу до матеріалів кримінального провадження, підозра у вчиненні злочину не доведена, ґрунтується на штучному спотворенні доказів, оскільки довідка, на яку посилається прокурор, була надана бухгалтером.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши клопотання та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а також надані стороною захисту докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 133, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні (ч. 5 ст. 132 КПК України).

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Кримінальним процесуальним кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Згідно статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Тобто суд зобов`язаний з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_8 міг вчинити інкримінований йому злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України. При цьому, варто зазначити, що остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

Досліджені в судовому засіданні докази, а саме: повідомлення про протиправну діяльність в порядку ст. 214 КПК України щодо заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану ОСОБА_4 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 29.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 29.06.2023; висновки експертів за результатами проведення товарознавчої експертизи № 18453 від 31.08.2023; висновок експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 21244 від 04.09.2023; довідка спеціаліста ОСОБА_11 від 21.09.2023 документальної перевірки з питань дотримання вимог чинного законодавства України ОСОБА_4 щодо використання бюджетних коштів при виконанні умов договору поставки №69/22 від 04.11.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 22.01.2024; висновок експерта за результатами проведення судової економічної експертизи № СЕ-19/121-24/6006-ЕК від 04.04.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 15.04.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 18.04.2024, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за викладених у клопотанні обставин.

Дослідивши долучені до клопотання матеріали та обставини вчинення злочину, суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування з розумною достатністю та вірогідністю існує пов`язаність підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням, оскільки для стороннього спостерігача прослідковується зв`язок між описаними діями та подіями, які відбулися, зокрема передача грошових коштів.

Надаючи оцінку наявності ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявністю яких обґрунтоване клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зазначає наступне.

В контексті практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

У рішенні від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» (Заява №17283/02) Європейський суд з прав людини щодо застосування пункту 3 статті 5 Конвенції вказав, що після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60).

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою («W v.Switzerland», Заява № 14379/88, 26 січня 1993 року).

Стосовно загрози втечі, практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний чи обвинувачений можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейні зв`язки, будь-яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами («Becciev v.Moldova» (Бекчієв проти Молдови), пункт 59).

Європейський суд з прав людини виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний чи обвинувачений можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейні зв`язки, будь-яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Зазначеному відповідають положення ст. 178 КПК України, якою передбачено, що слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Дослідженням даних про особу підозрюваного встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, є фізичною особою-підприємцем, отримує стабільний та достатній дохід від здійснення підприємницької діяльності, має зареєстроване місце проживання, фактично проживає разом з сім`єю в квартирі, яка належить дружині, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. З долучених стороною захисту документів вбачається, що ОСОБА_4 нагороджений медаллю МО України «За сприяння Збройним Силам України», нагрудним знаком «Почесна відзнака 127 Окремої бригади територіальної оборони ІІІ ступеня», систематично займається волонтерською діяльністю та активно допомагає підрозділам Сил оборони України у відбитті збройної агресії РФ, за що йому неодноразово оголошувалися подяки підрозділами Збройних Сил України та інших воєнізованих формувань. Крім того ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем здійснення волонтерської діяльності, що підтверджується характеристикою Харківської міської ради від 10 травня 2023 року та Характеристикою ГО «Сила нації» від 23 квітня 2024 року, членом якої є ОСОБА_4 . Окрім того, ОСОБА_4 залучений до будівництва опорних пунктів та смуг інженерних загороджень ОУВ «Харків».

Зазначені обставини свідчать про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, які виконують роль стримуючого фактору щодо настання ризику переховування від слідства та суду.

Всупереч вимогам ст. 22 КПК України, яка передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, прокурор не надав жодного доказу на підтвердження існування зазначеного ризику, зокрема відомостей, про вчинення підозрюваним дій, які би свідчили про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного в минулому або у даному кримінальному провадженні, наявність у ОСОБА_4 намірів переховування або втечі.

Таким чином ризик переховування від правоохоронних органів та правосуддя не доведений прокурором в судовому засіданні, оскільки окрім тяжкості покарання, яким сторона обвинувачення обґрунтовує даний ризик, він не підтверджений жодним доказом, не доведено наявність низки інших релевантних факторів, які можуть підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, а доводи сторони обвинувачення спростовуються встановленими в судовому засіданні обставинами.

Також прокурором не доведено наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки наявність такого ризику ґрунтується виключно на припущеннях прокурора про ймовірність знищення або переховування документів, які ще не віднайдені та не вилучені органом досудового розслідування. Доводи прокурора про ймовірність існування ще невідшуканих доказів вчинення аналогічних злочинів, відомості про які ще не внесено до ЄРДР, суперечать принципу презумпції невинуватості особи, а тому а пріорі не можуть бути враховані слідчим суддею при оцінці зазначеного ризику.

Разом з тим, на переконання слідчого судді, прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик незаконного впливу на свідків, оскільки як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 на даному етапі відомі адреса місця проживання та засоби зв`язку свідків, копії протоколів допиту яких долучено до клопотання. Суд зазначає, що хоча під час досудового розслідування деякі свідки вже допитані, однак статтями 23 та 224 КПК України передбачено процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. За таких обставин, існує ймовірність, що ОСОБА_4 може застосувати до свідків вплив з метою зміни показань у подальшому на свою користь. За таких обставин, ризик впливу на свідків існує поза розумним сумнівом.

Враховуючи наявність у ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків, дані про його особу, суд вважає за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт, який, на думку слідчого судді, зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків та запобігти настанню ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судом вирішувалося питання щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, однак встановлені в судовому засіданні обставини, зокрема реальне існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчать про неможливість запобігання настанню зазначеного ризику без застосування суттєвого обмеження прав підозрюваного.

Враховуючи існування вищезазначеного ризику, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у злочині, у вчиненні якого підозрюється; враховуючи дані про особу підозрюваного, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає для нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З урахуванням обрання запобіжного заходу, що не пов`язаний з тримання під вартою, суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому, прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Слідчий суддя наголошує, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Керуючись ст. 177-178, 181, 183-184, 193-194, 196-197, 205, 309, 372, 395 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000017 від 16 січня 2023 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 2 місяці до 25 червня 2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому, прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 26 квітня 2024 року о 10 год 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1