Справа № 615/318/24
Провадження № 1-кс/615/89/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000025 від 17.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

встановив:

15.03.2024 до суду надійшло клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, встановивши розмір застави для звільнення з-під варти в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 КК, санкція яких встановлює покарання у виді позбавленням волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3-х років, з конфіскацією майна, а також наявність ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК, запобігти яким можливо лише шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування наявності ризиків слідчий зазначає, що ОСОБА_6 , розуміючи можливість отримати значний термін покарання, усвідомлюючи неминучість та невідворотність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що відноситься до ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК.

В зв`язку з тим, що на цей момент виявлено та вилучено не весь обсяг переданої неправомірної вигоди, ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що відноситься до ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК.

Оскільки ОСОБА_6 розуміє тяжкість покарання за злочини, у яких він підозрюється, з метою зміни показань на свою користь може здійснювати будь-який тиск на свідків та потерпілого, що у свою чергу ускладнить проведення досудового розслідування у розумні строки та об`єктивного установлення усіх обставин скоєних злочинів, що відноситься до ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК.

Крім того, перебуваючи на займаній посаді, ОСОБА_6 може продовжити отримувати неправомірну вигоду, тим самим продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, що відноситься до ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК.

З урахуванням наявності обґрунтованої підозри викладені обставини, на думку слідчого, дають підстави вважати, що застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання наведених ризиків.

Прокурор в судовому засіданні підтримав вимоги клопотання повністю, посилаючись на викладені в ньому обставини. Наполягав на правильності кваліфікації дій підозрюваного, так як його статус службової особи слідує із посадової інструкції, до того ж злочини вчинені в групі із службовими особами, що не впливає на кваліфікацію. Докази належні та допустимі, зібрані у відповідності до закону. Зауважив, що перебуваючи на свободі підозрюваний зможе продовжувати спілкуватися з іншими викладачами та слухачами ДНЗ, які можливо також причетні до вчинення кримінальних правопорушень. До того ж підозрюваному інкримінується 2 епізоди обвинувачення за ч.3 ст.368 КК.

Захисник просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого, застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, що буде достатнім для повного та всебічного з`ясування слідчим всіх обставин. Вважає, що кваліфікація злочинів та обставини не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_6 не є службовою особою, так як обов`язки належним чином йому не повідомлені, враховуючи, що посадова інструкція не підписана, декларацію уповноваженої особи не подає. Наполягав, що ОСОБА_6 не виконував розпорядчих функцій, не складає табелі іспитів та не приймає рішення, ніяким чином не впливає на проведення іспитів. Зібрані докази не підтверджують його винуватість. Вбачає в діях ОСОБА_6 шахрайство, так як потрібні грошові кошти на паливо та папір, державне фінансування відсутнє. Окрім того, особа перебувала під контролем, постійно телефонувала, коли принести гроші. Зауважив, що держава більші понесе витрати на його тримання під вартою, що не спів розмірно злочину, який вважає малозначним. Просив врахувати, що ОСОБА_6 пенсіонер, але працює, веде гурток шахів, позитивно характеризується.

Підозрюваний вину визнав частково, вказав, що дійсно особа зайшла до кабінету та положила гроші на стіл. Оскільки вони розвіялися, бачив 3 купюри по 500 та 200 грн., які положив до шухляди для подальшого використання на купівлю паперу для копіювання документів. Після зауваження прокурора підтвердив, що гроші були вилучені із кишені. Не думав, що потрібно догнати особу, якій віддати гроші, так як вона діяла добровільно, особисто особу не знає, нічого не просив. В подальшому вказав, що раніше дійсно особа вже навчалася в ДНЗ в його групі, отримала іншу категорію водія. Знайомився з посадовою інструкцією, старався виконувати всі обов`язки, чому відсутня дата, не знає. Перелічивши свої дії згідно посадових обов`язків наполягав, що ніяким чином не впливає на іспити та не контролює явку слухачів, не організовує будь-яку діяльність та не приймає будь-яких рішень. Наголосив, що не збирається нікуди зникати, з`являється до слідчого за першим викликом, закордонного паспорту не має. Телефонів свідків не має, не буде нікому телефонувати. Не збирається більше вчиняти правопорушення, всі докази вилучили поліцейські під час обшуків. Вважає відсутніми ризики.

Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах клопотання, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Як вбачається із доданих до клопотання доказів, наказом в.о. Державного навчального закладу «Харківський обласний навчальний центр підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації кадрів АПК» (далі ДНЗ) ОСОБА_7 від 12.03.2018 №53-К ОСОБА_6 з 13.03.2018 призначено на посаду майстра виробничого навчання з посадовим окладом згідно штатного розпису.

Відповідно до посадової інструкції майстра виробничого навчання ДНЗ ОСОБА_6 має наступні організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки:

- п.1.4 у своїй діяльності майстер виробничого навчання керується рішеннями директивних органів із питань навчання і виховання молоді, наказами, інструкціями, розпорядженнями й іншими керівними документами органів професійної освіти, положеннями «Про організацію навчально-виробничого процесу професійно-технічних навчальних закладів; навчальними програмами і технічними вимогами на навчально-виробничі роботи, які виконують слухачі; правилами внутрішнього розпорядку і даною посадовою інструкцією;

- п.2.2 майстер виробничого навчання повинен складати документацію з плануванням виробничого навчання, підбирати навчально-виробничі роботи відповідно до затвердженого переліку;

- п.2.4 поводити інструктажі слухачів щодо виконання прийомів, операцій і видів робіт у відповідності з сучасними вимогами до якості навчання, а також дотримання норм і правил охорони праці, безпеки виконання робіт, пожежної безпеки і виробничої санітарії;

- п.2.6 контролювати успішність і відвідування занять слухачами. Приймати дієві міри до слухачів, відсутніх на заняттях без поважних причин:

- п.2.8 перед початком і в період виробничого навчання і практики слухачів вивчати організацію виробництва, нове обладнання і технологічні процеси, досвід передовиків і новаторів виробництва, перевіряти дотримання норм і правил безпечного ведення робіт і підбирати для групи навчально-виробничі завдання і робочі місця, дільниці або інші об`єкти, що відповідають вимогам навчальних програм, брати участь у підготовці й оформленні договорів із підприємствами, організаціями на проходження слухачами практики та практичного водіння;

- п.2.9 здійснювати контроль навчально-виробничих робіт слухачів групи, правильності ведення ними щоденників і звітів про практику;

- п.2.10 організовувати підготовку слухачів до державної кваліфікаційної атестації, брати участь у її проведені.

Обіймаючи посаду майстра з виробничого навчання ДНЗ, ОСОБА_6 був обізнаний з визначеним порядком проходження навчання для присвоєння робітничої кваліфікації тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва категорії Б1 та положеннями законодавства України в частині допуску до іспиту та складання іспиту для отримання посвідчення тракториста-машиніста на право керування тракторами, в тому числі саморобними, самохідними сільськогосподарськими, меліоративними і дорожньо-будівними машинами.

Відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста, затвердженого постановою КМУ №217 від 02.04.1994 (далі Положення), встановлено єдиний порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста на право керування тракторами, в тому числі саморобними, самохідними сільськогосподарськими, меліоративними і дорожньо-будівельними машинами (далі машинами), який є обов`язковим для всіх міністерств, відомств, підприємств (об`єднань), установ, організацій та громадян України, іноземних громадян, осіб без громадянства.

Згідно п.2 Положення до керування машинами допускаються особи, які мають посвідчення тракториста-машиніста на право керування машинами відповідних категорій.

Посвідчення тракториста-машиніста на право керування машинами видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також професійну підготовку, перепідготовку або підвищення кваліфікації відповідно до навчальних планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити екзаменаційній комісії в територіальному органі Держпродспоживслужби (п.7 Положення).

Окрім того, згідно положень п.2.1 та 2.2 наказу Міністерства аграрної політики України №174 від 06.04.2010 «Про затвердження порядку складання, приймання іспитів для отримання права на керування тракторами, в тому числі саморобними, самохідними сільськогосподарськими, меліоративними і дорожньо-будівельними машинами та вимог до екзаменаційних білетів», до складу екзаменаційної комісії з приймання теоретичних і практичних іспитів на право керування машинами тих категорій, які заявлені для отримання посвідчення тракториста-машиніста можуть входити представники від навчальних закладів, роботодавців.

В травні 2023 року в денний час, встановити точну дату та час не представилось можливим, до ОСОБА_6 , який перебував на робочому місці в ДНЗ, розташоване за адресою: вул. Некрасова, 11, смт. Пісочин Харківського району Харківської області, звернувся ОСОБА_8 за консультацією щодо проходження навчання для отримання посвідчення тракториста-машиніста на право керування машинами категорії Б1.

Під час розмови ОСОБА_6 роз`яснив ОСОБА_8 порядок проходження навчання для отримання посвідчення тракториста-машиніста на право керування машинами категорії Б1 та повідомив про необхідність складання іспиту.

Усвідомивши, що ОСОБА_8 зацікавлений в проходженні навчання та складанні іспиту для отримання посвідчення тракториста-машиніста на право керування машинами категорії Б1, маючи намір на одержання неправомірної вигоди, суб`єктивно розуміючи значущість займаної ним посади, її статусність та можливості, а також ураховуючи вагомість цієї посади у досягненні ОСОБА_9 мети, яку він переслідує, та його переконаність в тому, що ця мета буде досягнута завдяки можливостям посади, яку обіймає ОСОБА_6 , повідомив ОСОБА_8 , що той повинен передати йому неправомірну вигоду в розмірі 3000 грн. за успішне навчання, проходження практики та здачу іспиту поряд з офіційним платежем, який ОСОБА_8 має сплатити на розрахунковий рахунок ДНЗ.

ОСОБА_8 усвідомлюючи, що без надання ОСОБА_6 цієї неправомірної вигоди його питання комісією в ДНЗ для приймання теоретичних і практичних іспитів трактористів-машиністів розглянуто не буде, відповів згодою та повідомив ОСОБА_6 , що передасть йому зазначену суму неправомірної вигоди.

Таким чином, на думку органу досудового розслідування, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 саме вимагав з ОСОБА_8 неправомірну вигоду, створюючи йому такі умови, за яких той був змушений погодитися на незаконну пропозицію державного службовця, оскільки не бажав настання для себе та інших осіб шкідливих наслідків у вигляді не складання іспиту.

Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_6 в ході подальшої розмови в період 25-26.12.2023, встановити точну дату та час не представилось можливим, діючи з корисливим мотивом, з метою створення у ОСОБА_8 враження про вигідність та обов`язковість передачі грошових коштів, повідомив про необхідність першочергово надання йому грошей в сумі 2600 грн. для подальшої передачі невстановленим досудовим слідством особам з метою позитивного складання іспиту для отримання посвідчення тракториста-машиніста на право керування машинами категорії D1.

Вислухавши ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , бажаючи скласти іспит та отримати посвідчення тракториста-машиніста на право керування машинами категорії D1, виконуючи вимогу ОСОБА_6 , 27.12.2023 в ранковий час прибув в приміщення ДНЗ, розташоване за адресою: вул. Некрасова, 11, смт. Пісочин Харківського району Харківської області, зайшов до службового кабінету ОСОБА_6 та повідомив, що приніс гроші, які останній вимагав. В свою чергу, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_8 , щоб той передав грошові кошти методисту ДНЗ ОСОБА_10 , після чого питання успішної здачі іспиту ОСОБА_8 буде вирішено. ОСОБА_8 , виконуючи вимогу ОСОБА_6 , пройшов до службового кабінету ОСОБА_10 та передав їй на вимогу ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 2600 грн. у вигляді неправомірної вигоди за позитивну здачу іспитів з метою подальшого отримання посвідчення тракториста-машиніста відповідної категорії.

Крім того, 31.01.2024 в денний час, встановити точний час не представилось можливим, до ОСОБА_6 , який перебував на робочому місці ДНЗ, розташованому за адресою: вул. Некрасова, 11, смт. Пісочин Харківського району Харківської області, звернувся ОСОБА_8 за консультацією щодо проходження навчання для отримання посвідчення тракториста-машиніста на право керування машинами категорії G1, G2, Е1, Е2.

Під час розмови ОСОБА_6 роз`яснив ОСОБА_8 порядок проходження навчання для отримання посвідчення тракториста-машиніста на право керування машинами категорії G1, G2, Е1, Е2 та повідомив про необхідність складання іспиту.

Усвідомивши, що ОСОБА_8 зацікавлений в проходженні навчання та складанні іспиту для отримання посвідчення тракториста-машиніста на право керування машинами категорії G1, G2, Е1, Е2, маючи намір на одержання неправомірної вигоди, суб`єктивно розуміючи значущість займаної ним посади, її статусність та можливості, а також ураховуючи вагомість цієї посади у досягненні ОСОБА_8 мети, яку він переслідує, та його переконаність в тому, що ця мета буде досягнута завдяки можливостям посади, яку обіймає ОСОБА_6 , повідомив ОСОБА_8 , що він повинен передати йому неправомірну вигоду в розмірі 5200 грн. поряд з офіційним платежем, який ОСОБА_8 має сплатити на розрахунковий рахунок ДНЗ. З вказаних грошових коштів 1200 грн. буде коштувати проходження виробничої практики та 4000 грн. успішне складання іспиту.

ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що без надання ОСОБА_6 вказаної неправомірної вигоди його питання комісією в ДНЗ для приймання теоретичних і практичних іспитів трактористів-машиністів розглянуто не буде, відповів згодою та повідомив ОСОБА_6 , що він передасть йому зазначену суму неправомірної вигоди.

Таким чином, на думку органу досудового розслідування, своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_6 саме вимагав з ОСОБА_8 неправомірну вигоду, створюючи йому такі умови, за яких він був змушений погодитися на незаконну пропозицію державного службовця, оскільки не бажав настання для себе та інших осіб шкідливих наслідків у вигляді не складання іспиту.

Вислухавши ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , бажаючи скласти іспит та отримати посвідчення тракториста-машиніста на право керування машинами категорії D1, виконуючи вимогу ОСОБА_6 , 13.03.2024 о 08:30 год. прибув в приміщення ДНЗ, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , зайшов до службового кабінету ОСОБА_6 та повідомив, що приніс гроші, які ОСОБА_6 вимагав. В свою чергу, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_8 , щоб той передав йому грошові кошти в сумі 1200 грн. за оформлення успішного проходження виробничої практики, ОСОБА_8 , виконуючи вимогу ОСОБА_6 , передав йому грошові кошти в сумі 1200 грн. у вигляді неправомірної вигоди за успішне оформлення проходження виробничої практики для подальшої передачі невстановленим особам, допуску та здачі іспиту з метою подальшого отримання посвідчення тракториста-машиніста відповідної категорії.

За даними фактами розпочато кримінальне провадження №0000025 від 17.05.2023, внесене до ЄРДР за ч.3 ст.368 КК.

14.03.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 КК, тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третіх осіб, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, за попередньою згодою групою осіб поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, вчинене повторно.

На підтвердження наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів в судовому засіданні досліджено докази: протоколи допитів потерпілого ОСОБА_8 від 16.02.2024 та 14.03.2024; протоколи огляду, копіювання та вручення коштів від 27.12.2023 та 12.03.2024; посадову інструкцію майстра виробничого навчання ДНЗ; протокол обшуку від 13.03.2024; протокол контролю за вчиненням злочину від 28.12.2023.

Слідчий суддя погоджується зі сторонами, що на даному етапі кримінального провадження суд не вправі давати оцінку належності та допустимості доказів, а також обґрунтованості підозри та кваліфікації пред`явленого обвинувачення, оскільки ці обставини будуть досліджуватися судом під час судового розгляду та за результатами якого буде прийнято остаточне рішення в справі.

Разом з тим, слідчий суддя приймає до уваги, що досліджені докази надають достатньо підстав вважати наявність обґрунтованої підозри. Твердження сторони захисту щодо невідповідності доказів, необхідності з`ясування всіх обставин підозри та правильності кваліфікації дій підозрюваного можливо перевірити лише під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК.

За змістом ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисних тяжких злочинів, передбачених ч.3 ст.368 КК, санкція статті яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3-х років, з конфіскацією майна.

Із досліджених даних про особу, ОСОБА_6 має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, сварок із сусідами або членами сім`ї не вчиняв. Зі слів сусідів спиртними напоями не зловживає, наркотичні або психотропні речовини не вживає, громадський порядок не порушує. Компрометуючих матеріалів у ВП №2 ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області не має. Зі слів фактично проживає з лютого 2024 року, як ВПО, у квартирі, яка належить дружині. За місцем реєстрації ніхто не проживає. Одружений, син дорослий, дружина пенсіонер. Має вищу освіту, пенсіонер за віком, з 23.07.2013 працює на посаді майстра ДНЗ, окрім того, з 03.09.2018 за сумісництвом на посаді тренера-викладача з шахів КЗ «Пісочинська дитячо-юнацька спортивна школа Пісочинської селищної ради», де характеризується позитивно. До кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий.

Щодо наявності ризику переховування від суду у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому.

Отже, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формі або формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. При встановленні ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, суд має дійти обґрунтованого висновку про високий ступінь імовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Варто зазначити, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти. Отже, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, який інкримінується підозрюваному.

Беручи до уваги той факт, що злочин є корупційним, у разі засудження до ОСОБА_6 не буде застосовано звільнення від покарання та не буде застосовано більш м`яке покарання, ніж передбачене законом. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

В судовому засіданні встановлено, про що сторона захисту не заперечувала про вилучення у ОСОБА_6 грошових коштів, вручених ОСОБА_8 , але наполягали на необхідності дослідження їх природи та повноважень підозрюваного, як службової особи, щодо можливості вирішення будь-яких питань. При цьому, ОСОБА_6 змінював показання, замовчував об`єктивні обставини, що свідчить про відсутність з боку сторони захисту ініціативи встановити істину у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає доведеним наявність заявлених стороною обвинувачення ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК, а саме: підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; не законно впливати на свідків та потерпілих; продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, за наведених слідчим обставин.

Оцінюючи сукупність обставин, визначених ст.178 КПК, слідчий суддя враховує: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведення його винуватості, дані про його особу, процесуальну поведінку, вважає, що менш суворі запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти заявленим ризикам, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належне виконання ним процесуальних обов`язків та попередить вчинення протиправних дій.

З урахуванням вимог ст.183 КПК визначений стороною обвинувачення розмір застави, буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним передбачених цим кодексом обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-372 КПК, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком 60 днів, тобто до 16.05.2024.

Визначити ОСОБА_6 розмір застави у межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті складає 242240 грн. в національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК, а саме: прибувати до органу досудового розслідування та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи проживає, без дозволу органу досудового розслідування чи суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Валківського районного суду Харківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1