КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 24 липня 2023 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и л а:

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 24 липня 2023 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України (у редакції Законів № 1183-VII від 08 квітня 2014 року та №1689-VII від 07 жовтня 2014 року), та призначено покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності.

Згідно з вироком суду, громадянин України ОСОБА_6 , будучи суддею Нижньогірського районного суду АР Крим, вчинив державну зраду, тобто, умисно, на шкоду суверенітетові та територіальної цілісності України, надавав іноземній державі (Російській Федерації) допомогу в проведенні підривної діяльності проти України за таких обставин.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення державної зради, з метою заподіяння шкоди територіальній цілісності України та становлення і зміцнення окупаційної влади, сприяння окупаційним органам влади у придушенні спротивів окупації півострова з боку громадян України на території Автономної Республіки Крим та у впровадженні практики переслідування осіб, що перебувають під захистом в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України захищати, незалежність та територіальну цілісність України, порушуючи присягу судді в частині неупередженого, незалежного, справедливого та кваліфікованого здійснення правосуддя від імені України, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, та не вчинення дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя ОСОБА_6 , будучи суддею та відповідно до Указу Президента України №20/2011 від 12.01.2011 займаючи посаду судді Нижньогірського районного суду АР Крим, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань, життєвого та професійного досвіду для розуміння факту здійснення підривної діяльності проти України представниками у тому числі незаконно утворених судових органів та органів державної влади Російської Федерації та неможливість відправлення правосуддя на підставі законодавства іноземної держави, бажаючи допомогти в проведенні цієї підривної діяльності та зробити свій особистий внесок в утворення та функціонування в АР Крим системи незаконних судових органів Російської Федерації, вчинила дії щодо надання допомоги у здійсненні підривної діяльності проти України.

Зокрема, достовірно знаючи про тимчасову окупацію Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя ОСОБА_6 , будучи громадянином України, в порушення вимог Конституції та законів України, маючи тривалий стаж роботи суддею, а тому достовірно знаючи, розуміючи та усвідомлюючи незаконність дій Верховної Ради АР Крим та Російської Федерації щодо приєднання території АР Крим та м. Севастополя до складу Російської Федерації, усвідомлюючи, що так званий «Нижнегорский районный суд» відповідно до положень ст.64 Конвенції є незаконно створеним органом, діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності України, бажаючи допомогти іноземній державі та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України, з метою зміцнення та посилення заходів тимчасової окупації території АР Крим, діючи в інтересах Російської Федерації, перебуваючи в смт Нижньогірське АР Крим упродовж березня - квітня 2014 року продовжив роботу у складі незаконного органу судової влади Російської Федерації на території АР Крим на посаді так званих «громадян, які заміщають посади суддів судів, що діють на територіях Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя», внаслідок чого у подальшому, Указом Російської Федерації №786 від 19.12.2014 був призначений на посаду судді так званого «Нижнегорского районного суда» чим надав допомогу представникам іноземної держави у переході судової системи України, яка діяла на території півострова Крим, на відправлення правосуддя відповідно до ч.5 ст. 9 «Федерального Конституційного Закону» Російської Федерації № 6-ФКЗ «Про прийняття в Російську Федерацію Республіки Крим та утворення в складі Російської Федерації нових суб`єктів Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя» та на підставі законодавства іноземної держави - Російської Федерації.

Крім цього, ОСОБА_6 , діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності України, в порушення вимог Конституції та законів України, маючи тривалий стаж роботи суддею, а тому достовірно знаючи, розуміючи та усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою зміцнення та посилення заходів тимчасової окупації території АР Крим, перебуваючи в приміщенні так званого «Нижньогірського районного суду Республіки Крим» по вул. Фонтанна, 8, смт Нижньогірське, Автономна Республіка Крим, діючи в інтересах Російської Федерації, керуючись нормами Цивільного кодексу РФ, 06.05.2014, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, виніс рішення у справі №2-44/2014, чим надав допомогу представникам іноземної держави у переході судової системи України, яка діяла на території півострова Крим, на відправлення правосуддя на підставі законодавства іноземної держави - Російської Федерації.

Допомога ОСОБА_6 іноземній державі та її представникам у переході судів АР Крим на відправлення правосуддя на підставі законодавства іноземної держави - Російської Федерації призвели до забезпечення належного функціонування незаконно створених судових органів та посилили заходи тимчасової окупації півострова.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 24 липня 2023 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111 КК України, та винести рішення, яким закрити матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості підзахисного в суді та вичерпанням можливості їх отримати.

Вказуючи на недоведеність винуватості ОСОБА_6 , захисник зазначає, що наявний в матеріалах справи документ: рішення «Нижньогірського районного суду Республіки Крим», до складу якого входив ОСОБА_6 , так який здійснював правосуддя на підставі законодавства РФ від 06 травня 2014 року, не можна вважати рішенням суду за законодавством РФ, до того ж за підписом обвинуваченого, оскільки на ньому немає ніяких підписів і печаток, крім того воно немає будь-яких ознак бланку суду.

Згідно з повідомленням прокурора у справі це рішення нібито отримано ним з електронного реєстру, проте якого саме, докази знаходження цього рішення у цьому реєстрі відсутні, також доказів, що воно виносилось та підписувалось ОСОБА_6 - немає. Більше ніяких рішень чи інших доказів здійснення правосуддя обвинуваченим в АР Крим від імені РФ немає.

Тобто, на думку захисника, немає ніяких належних і допустимих доказів вчинення ОСОБА_6 злочину передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, адже саме незаконне здійснення правосуддя на території окупованого Криму покладено йому в провину.

Окрім того, на думку захисника, судом першої інстанції безпідставно зазначено у вироку, що нібито ОСОБА_6 свідомо та добровільно прийняв на себе повноваження судді суду в АР Крим за законодавством РФ. Оскільки в матеріалах справи відсутня така інформація.

Також, апелянт звертає увагу на те, що у вироку зазначено, що нібито ОСОБА_6 був призначений Указом Президента РФ від 19 грудня 2014 року суддею (т. 3, а.с. 131-148), тому він не міг здійснювати правосуддя 06 травня 2014 року від імені РФ в Криму, якщо він не був призначив суддею в окупованому Криму.

Окрім того, суд зазначив у вироку, що ОСОБА_6 для набуття статусу суді мав набути громадянство РФ без бажання припинення громадянства України.

Проте, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують набуття ОСОБА_6 громадянства РФ, адже в матеріалах справи відсутні підтвердження набуття ОСОБА_6 статусу судді за законодавством РФ в Криму, і відповідно підтверджень, що він здійснював правосуддя іменем РФ. А, відтак, немає належних та допустимих доказів підтвердження винуватості у інкримінованому йому злочині.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Висновок суду, про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наведеними у вироку доказами: даними витягу з Указу Президента України «Про призначення суддів» від 12.01.2011 року №20/2011, Указу Президента України від 30.01.2016 року №28/2016 «Про звільнення судді», яким ОСОБА_6 звільнений з посади судді Нижньогірського районного суду АР Крим у зв`язку із порушенням присяги судді, копіями рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 10 листопада 2015 року №3009/дп-15, рішення №1206/0/15-15 Вищої ради юстиції від 24 грудня 2015 року, рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 10 листопада 2015 року №3009/дп-15 про внесення подання про звільнення судді Нижньогірського районного суду АР Крим ОСОБА_6 за порушення присяги судді, даними протоколу огляду інтернет-видань від 07.04.2015 року та додатків до нього у виді нормативних актів РФ індивідуального характеру про призначення суддів, розміщених на офіційному сайті Президента РФ згідно із п/п. «б» п.1 Указу Президента РФ від 19 грудня 2014 року №786 про призначення ОСОБА_6 на посаду «судді Нижньогірського районного суду Республіки Крим», даними протоколу огляду інтернет-видань від 11-18.06.2015 року з додатками до них у виді судових рішень судових органів окупаційної влади на території АР Крим, даними рішення у справі №2-44/2014 «Нижньогірського районного суду Республіки Крим», до складу якого входив ОСОБА_6 , та який здійснював «правосуддя» на підставі законодавства РФ від 06.05.2014 року, даними протоколу огляду інтернет-видань від 29.09.2015 та додатків до нього у виді нормативних актів РФ, розміщених на офіційних сайтах Президента РФ та Верховного Суду РФ щодо діяльності судів на території АР Крим, даними листів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України №18-2153/15 від 16 лютого 2015 року та Вищої Ради Юстиції №112/0/9-15 від 12.01.2015.

Дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 111 КК України (у редакції Законів №1183-VII від 08 квітня 2014 року та №1689-VII від 07 жовтня 2014 року), як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду сувернітетові, територіальній цілісності України у виді надання іноземній державі допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, кваліфіковані правильно.

Доводи апелянта про відсутність достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_6 є безпідставними.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_6 , будучи громадянином України та суддею Нижньогірського районного суду АР Крим, умисно, починаючи з березня 2014 року забезпечив становлення та зміцнення окупаційної влади РФ шляхом безпосередньої участі в утворенні та функціонуванні незаконно створених окупаційних органів судової влади РФ на окупованій території України (АР Крим).

Статус ОСОБА_6 станом на 2011-2016 роки, як судді Нижньогірського районного суду АР Крим, підтверджено копіями витягу з Указу Президента України «Про призначення суддів» від 12.01.2011 року №20/2011 та Указу Президента України від 30.01.2016 року №28/2016 «Про звільнення судді», за якою він звільнений з посади судді Нижньогірського районного суду АР Крим у зв`язку із порушенням присяги судді.

Згідно з рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 10 листопада 2015 року №3009/дп-15 за результатами розгляду дисциплінарної справи, відкритої стосовно суддів АР Крим, зокрема, ОСОБА_6 встановлено, що на підставі Указів Президента РФ «Про призначення суддів федеральних судів» для здійснення правосуддя від імені РФ на території АР Крим ОСОБА_6 , який займав посаду судді Нижньогірського районного суду АР Крим, призначений на посаду «судді Нижньогірського районного суду Республіки Крим РФ». У такій спосіб, не будучи у встановленому законом порядку звільненим з посади судді України, ОСОБА_6 прийняв на себе повноваження «судді» іншої держави.

Окрім того, громадянин України ОСОБА_6 , не будучи у встановленому законами України порядку звільненим з посади судді Нижньогірського районного суду АР Крим, протягом березня - грудня 2014 року як «суддя» незаконно створеного «Нижньогірського районного суду Республіки Крим» здійснював «правосуддя» на окупованій території України від імені іноземної держави - РФ, керуючись її матеріальним та процесуальним правом, а з призначенням у грудні 2014 року на посаду «судді Нижньогірського районного суду Республіки Крим», прийняв на себе на окупованій території України повноваження судді іншої держави - РФ, яка окупувала та незаконно анексувала цю територію.

Відповідно до протоколу огляду інтернет-видань від 07.04.2015 року та додатків до нього у виді нормативних актів РФ індивідуального характеру про призначення суддів, розміщених на офіційному сайті Президента РФ , згідно із п.п.«б» п.1 згаданого Указу Президента РФ від 19 грудня 2014 року №786 ОСОБА_6 призначений на посаду «судді Нижньогірського районного суду Республіки Крим».

Протоколом огляду інтернет-видань від 11-18.06.2015 року з додатками до них у виді судових рішень судових органів окупаційної влади на території АР Крим, підтверджуються обставини здійснення ОСОБА_6 правосуддя від імені РФ на території АР Крим без припинення статусу судді Нижньогірського районного суду АР Крим, відповідно до законів України упродовж 2014 - 2015 років.

Зокрема, в матеріалах кримінального провадження наявне рішення у справі №2-44/2014 «Нижньогірського районного суду Республіки Крим» від 06.05.2014 року відповідно до якого ОСОБА_6 входив до складу суду та здійснював «правосуддя» на підставі законодавства РФ.

Відповідно до листів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України №18-2153/15 від 16 лютого 2015 року та Вищої Ради юстиції №112/0/9-15 від 12.01.2015 суддя Нижньогірського районного суду АР Крим ОСОБА_6 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України чи Вищої ради юстиції із заявами про переведення до іншого суду на території України чи про звільнення з посади за загальними обставинами не звертався, хоча таку можливість мав.

Таким чином, матеріалами кримінального провадження підтверджується діяльність ОСОБА_6 як «судді» окупаційних органів влади РФ достовірними доказами обвинувачення, а тому суд обґрунтовано поклав їх в основу вироку.

Доводи апелянта про те, що рішення «Нижньогірського районного суду Республіки Крим», до складу якого входив ОСОБА_6 , від 06 травня 2014 року, не можна вважати рішенням суду за законодавством РФ за підписом обвинуваченого, оскільки на ньому немає ніяких підписів і печаток, є безпідставними.

Так, з наявного в матеріалах провадження рішення убачається, що вказане рішення постановлено Нижньогірським районним судом Республіки Крим у складі головуючого судді ОСОБА_6 , на ньому є відмітка сайту http://sudact.ru, зазначене рішення міститься у розділі «судебные и нормативные акты РФ» на ньому відображено номер справи та дата прийняття рішення, а з урахуванням того, що вказане рішення було направлене до реєстру, то, відповідно, це рішення було підписано електронним підписом судді ОСОБА_6 .

Окрім, в матеріалах кримінального провадження міститься копія постанови №5-25/2014 від 18 квітня 2014 року у справі №5-25/2014, яка також має відмітку сайту http://sudact.ru. Вказане рішення міститься у розділі «судебные и нормативные акты РФ», на ньому відображено номер справи та дата прийняття рішення, рішення було направлене до реєстру за електронним підписом судді ОСОБА_6 .

Посилання захисника на те, що судом першої інстанції безпідставно зазначено у вироку про свідоме та добровільне прийняття ОСОБА_6 на себе повноважень судді суду в АР Крим за законодавством РФ є необґрунтованими.

Так, на свідомий і добровільний характер дій ОСОБА_6 з надання допомоги РФ в проведенні підривної діяльності на шкоду суверенітетові та територіальної цілісності України, вказує характер дій обвинуваченого, їх послідовність та тривалість у часі.

Зокрема, ОСОБА_6 не склав своїх повноважень судді Нижньогірського районного суду Автономної Республіки Крим, як суддя не вчинив жодних дій у зв`язку із своєю мовчазною згодою на автоматичне набуття по факту громадянства іншої країни, а продовжував здійснювати «правосуддя» як «суддя Нижнегородского районного суда», керуючись при цьому матеріальним та процесуальним правом іноземної держави.

Що стосується доводів апелянта про те, що ОСОБА_6 був призначений на посаду судді Указом Президента РФ від 19 грудня 2014 року, а тому не міг здійснювати правосуддя 06 травня 2014 року від імені РФ в Криму, то вони є неспроможними.

Так, згідно із встановленими обставинами провадження, ОСОБА_6 , достовірно знаючи про тимчасову окупацію РФ території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя з 20.02.2014, будучи громадянином України, в порушення вимог Конституції та законів України, маючи тривалий стаж роботи суддею, а тому достовірно знаючи, розуміючи та усвідомлюючи незаконність дій Верховної Ради АР Крим та РФ щодо приєднання території АР Крим та м. Севастополя до складу РФ, усвідомлюючи, що так званий «Нижнегородский районний суд» відповідно до положень ст. 64 Конвенції Про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, є незаконно створеним органом, діяв добровільно та умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності України, бажаючи допомогти іноземній державі та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України.

З метою зміцнення та посилення заходів тимчасової окупації території АР Крим ОСОБА_6 , діючи в інтересах РФ, перебуваючи в АР Крим упродовж березня - квітня 2014 року продовжив роботу у складі незаконного органу судової влади РФ на території АР Крим на посаді так званих «громадян, які заміщають посади суддів судів, що діють на територіях Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя», а в подальшому був призначений на посаду судді у цьому незаконного органі судової влади Указом Президента РФ №786 від 19.12.2014.

Отже, до видання Указу Президента РФ №786 від 19.12.2014 ОСОБА_6 здійснював «правосуддя» у складі незаконного органу судової влади РФ на території АР Крим, про що свідчать постанова №5-25/2014 від 18 квітня 2014 року у справі №5-25/2014 та рішення у справі №2-44/2014 «Нижньогірського районного суду Республіки Крим» від 06.05.2014 року, винесені за його участі.

Таким чином, колегія суддів, вважаючи вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 24 липня 2023 року щодо ОСОБА_6 законним, обґрунтованим та вмотивованим, не убачає підстав для його скасування та закриття провадження у справі, як про це прохає апелянт.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 24 липня 2023 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №755/10937/22

Провадження № 11-кп/824/280/2024

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10

Доповідач ОСОБА_1