Справа № 383/598/23
Номер провадження 1-кп/383/62/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження №0000071 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Любомирівка Березнегуватського району Миколаївської області, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , фактична адреса проживання АДРЕСА_2 , освіта середня, не працюючого, не одруженого, не маючого судимості-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Приблизно у червні 2022 року, в денний час, більш точного дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 знаходячись у невстановленому місці, достовірно знаючи, що у зв`язку з тимчасовою окупацією збройними силами та іншими військовими формуваннями російської федерації АДРЕСА_2 на прилеглій території ФГ «Органік Сістемс» за адресою: АДРЕСА_3 , відсутні працівники підприємства та інші особи, у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, в умовах воєнного стану, приблизно у червні 2022 року, в денний час, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_4 , діючи таємно, керуючись корисливими мотивами та метою, скориставшись відсутністю працівників підприємства та інших осіб, шляхом вільного доступу, з прилеглої території ФГ «Органік Сістемс», за адресою: АДРЕСА_3 , викрав 6 (шість) контейнерів ІВС для зберігання томатної пасти 1219x1118x1186 мм Combo Fructus 315 ФС- 42655, вартістю 9984,22 гривень кожен.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, перевіз викрадене майно до себе додому та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій юридичній особі ФГ « ОСОБА_7 » матеріальний збиток на загальну суму 59905,32 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, не визнав надавши суду показання, що знайшов вказане в обвинуваченні майно та не знав кому воно належить.

Представник потерпілого Фермерського господарства «Органік Сістемс» - ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього до суду надійшла заява, в якій просив розглянути справу за його відсутності, при цьому просив призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно чинного законодавства.

Свідок обвинувачення ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що з обвинуваченим ОСОБА_4 проживає на одній вулиці по сусідству. Зазначив, що влітку 2022 року, точної дати не пам`ятає, ОСОБА_4 попросив у нього причіп до автомобіля для вивезення сміття та попросив йому допомогти. Після того як сміття вивезли та повертаючись назад на околиці м. Снігурівки на полі, приблизно за два кілометри від заводу, помітили ящики-контейнери синього кольору, близько 10 шт., які були розкидані по всьому полю та ОСОБА_4 вирішив взяти їх собі й попросив його допомогти закинути два контейнери на причіп автомобіля, після того як погрузили контейнери на причіп, вони поїхали додому до ОСОБА_4 , де ОСОБА_4 вже сам розвантажував причіп з контейнерами. Вказав, що на той час він не знав кому належать ті контейнери.

Вина ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України також підтверджується письмовими доказами:

- протоколом огляду місця події від 14.02.2023 року, а саме території заводу ФГ «Органік Сістемс», розташованого за адресою: АДРЕСА_3 з фототаблицею (том 2 а.п. 5-10);

- заявою ОСОБА_10 про доручення фотозображень та копії специфікації від 15.02.2023 року (том 2 а.с. 18-24);

- протоколом огляду речей добровільно виданих ОСОБА_4 від 15.02.2023 року з фототаблицею (том 2 а.п. 33-38);

- довідкою за запитом №948/66-2023 від 02.03.2023 року СВ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області від 03.03.2023 року (том 2 а.п. 114-115);

- відповіддю на запит (копія наказу, копії матеріалів інвентаризації та довідки щодо балансової вартості контейнерів) від 07.03.2023 року (том 2 а.п. 105-113);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 від 14.03.2023 року (том 2 а.п. 127-130);

- протоколом перегляду матеріалів відеозапису від 14.03.2023 року (том 2 а.п. 131-133).

Суд, заслухавши сторону обвинувачення та захисту, врахувавши думку представника потерпілого, дослідивши докази у їх сукупності приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його діяння суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

Невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 суд оцінює як обраний ним спосіб захисту від обвинувачення та як спробу ухилитися від кримінальної відповідальності, а дововоди сторони захисту про те, що ОСОБА_4 знайшов, а не викрадав вказане у обвинуваченні майно, суд розцінює критично та відхиляє їх, оскільки вони спростовуються вказаними вище та дослідженими в судовому засіданні доказами, при цьому, суд враховує правовий висновок, який зробив Верховний Суд України у постанові від 06.03.2014 р., справа №5-2кс14, де зазначив, що незаконне таємне заволодіння майном, яке фактично не вийшло з володіння власника або особи, якій було ввірене, але опинилося з будь-яких причин у неналежному місці, слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст.65 КК України, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який законом класифікуються як тяжкий злочин.

Враховує також особу винного, який за місце проживання характеризується посередньо, ніде не працює.

Обставиною справи, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

На підставі викладеного, та враховуючи думку представника потерпілого щодо призначення обвинуваченому покарання та висновок досудової доповіді органу пробації, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання скоєння ним нових кримінальних правопорушень необхідно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4 винний ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення цього вироку, тому суд за сукупністю кримінальних правопорушень, за правилами, передбаченими у ст.72 КК України, зараховує відбуте частково покарання, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 24.07.2023 року, зміненого ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 26 жовтня 2023 року, остаточно призначає покарання у виді позбавлення волі, при цьому вважає, що його виправлення можливе виключно в ізоляції від суспільства.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, при цьому, підстави для застосування відносно ОСОБА_4 положень ст.ст 69, 75 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлявся. Судові витрати відсутні.

Речові докази, а саме: шість пластмасових контейнерів синього кольору з порядковими номерами №№ 012788, НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , 012867 підлягають поверненню потерпілому Фермерському господарству «Органік Сістемс».

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 17.02.2023 року (справа №383/316/23) накладено арешт на майно, який відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в судовому засіданні не обирався, клопотань про його обрання до суду не надходило.

Керуючись ст.ст. 370-371, 374-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді пяти років трьох місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень зарахувати відбуте частково покарання за вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 24.07.2023 року, зміненого ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 26 жовтня 2023 року, та шляхом часткового складання покарання остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання з 15.01.2024 року.

Речові докази, а саме: шість пластмасових контейнерів синього кольору з порядковими номерами №№ 012788, НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , 012867 повернути потерпілому Фермерському господарству «Органік Сістемс».

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 17.02.2023 року, скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копії вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1