Справа № 296/2962/24
Ухвала

Іменем України

04 квітня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочину у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пилява Старосинявської селищної громади Хмельницького району Хмельницької області, громадянина України, працюючого водієм у ТОВ «КОЗЯР-ТРАНС», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, у кримінальному провадженні №0003287 від 30.10.2023, -

встановив:

Старший слідчий відділу розслідування злочину у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира із клопотанням, погодженим прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , відповідно до змісту якого просить:

- застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пилява Старосинявської селищної громади, Хмельницького району Хмельницької області, громадянина України, працюючого водієм у ТОВ «КОЗЯР-ТРАНС», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання;

- покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора за першим викликом та до суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

В обґрунтування поданого клопотання cлідчий ОСОБА_3 зазначає, що у провадженні СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження №0003287 від 30.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30 жовтня 2023 року близько 17 год 40 хв, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «MAN TGX 18.440» р/н НОМЕР_1 з напівпричепом «SCHMITZ» р/н НОМЕР_2 , які на підставі свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та НОМЕР_4 зареєстровані за ТОВ «КОЗЯР-ТРАНС», рухався по автомобільній дорозі «Житомир-Попільня-Сквира-Володарка-Ставище», через с.Станишівка, Житомирського району, в напрямку м.Житомир.

Продовжуючи рух та керуючи автомобілем марки «MAN TGX 18.440» р/н НОМЕР_1 з напівпричепом «SCHMITZ» р/н НОМЕР_2 водій ОСОБА_5 , проїжджаючи через вказаний вище населений пункт, будучи достовірно обізнаним про дорожню обстановку та проінформованим дорожніми знаками про організацію дорожнього руху на даній ділянці автодороги, проявив злочинну самовпевненість при керуванні транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки).

Так, рухаючись у населеному пункті, визначеному дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту «Станишівка», водій ОСОБА_5 перевищив максимальну швидкість, зазначену в пункті 12.4. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (надалі за текстом ПДР, Правила) («у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»), чим грубо порушив вимоги пункту 12.9.б) ПДР («водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4.-12.7. цих Правил»), таким чином в порушення вимог пункту 2.3.д) ПДР водій ОСОБА_5 створив загрозу безпеці дорожнього руху при керуванні ним транспортним засобом за вказаних умов.

Також, незважаючи на створену загрозу безпеці дорожнього руху, водій ОСОБА_5 , ігноруючи загально прийняті правила поведінки на дорозі та нехтуючи обов`язками виконувати вимоги ПДР, у тому числі, ті, що носять характер заборони, перебуваючи в умовах створеної ним небезпечної обстановки, яка вимагала особливої уваги від нього як особи, яка керує транспортним засобом, діючи злочинно самовпевнено, продовжував порушувати вимоги пункту 12.9.б) ПДР, рухаючись транспортним засобом з перевищенням дозволеної швидкості.

При цьому, в порушення вимог пункту 2.3.б) ПДР, водій ОСОБА_5 проявив неуважність, не простежив за дорожньою обстановкою та її змінами, не врахував дорожні умови та обрану ним швидкість транспортного засобу, що призвело до наступного.

Крім того, керуючи у вказаний день та час зазначеним транспортним засобом з перевищенням допустимої швидкості руху в населеному пункті та наближаючись ним до місця на проїжджій частині поряд з кілометровим знаком «7» в АДРЕСА_3 , в межах якої знаходився пішохід ОСОБА_6 , якого він об`єктивно спроможний був виявити, водій ОСОБА_5 в порушення вимог пункту 1.7. ПДР не був особливо уважним до такої категорії учасника дорожнього руху як пішохід.

Водночас, перебуваючи на відстані, достатній для зменшення швидкості руху транспортного засобу аж до його зупинки при умові дотримання вимог п.п.12.4., 12.9.б) Правил та руху зі швидкістю не більше 50 км/год, водій ОСОБА_5 , в порушення вимог пункту 12.1. ПДР, невірно оцінив дорожню обстановку, і відповідно маючи змогу не відреагував на її зміну, тобто під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не зменшив швидкість руху керованого транспортного засобу, щоб мати змогу безпечно ним керувати задля належної оцінки дорожньої ситуації, створеної ним внаслідок злочинної самовпевненості.

Натомість, продовжуючи рух автомобілем з перевищенням максимально допустимої швидкості, без вжиття жодних заходів для усунення створеної ним небезпечної обстановки, не будучи достовірно обізнаним про наміри пішохода, водій ОСОБА_5 здійснив наїзд передньою правою частиною керованого ним транспортного засобу на пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїзну частину з ліва на право по напрямку руху транспортного засобу.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: тупа поєднана травма тіла у вигляді забойної рани волосяної частини голови, саден на голові та обличчі, крововиливу під м`які покрови голови, множинних переломів кісток склепіння та основи черепа, саден на тулубі та кінцівках, двобічних переломів ребр прямого та непрямого характеру з ушкодженням пристінкової плеври, розривів правої легені, розривів правої долі печінки, а також знижене кровонаповнення внутрішніх органів, рідку кров в плевральних порожнинах, нерівномірність наповнення нирок та наднирників, крововиливи в зв`язковий апарат внутрішніх органів, які мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання слідчий обґрунтовує тим, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 4 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 подали до суду заяви, в яких розгляд клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання просять провести у їх відсутність, клопотання підтримують та просять його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 подав до суду заяву, в якій, за узгодженою позицією зі своїм підзахисним, просить розгляд клопотання провести без їх участі, проти задоволення клопотання не заперечують.

Відповідно до вимог ч.4 ст.107 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), враховуючи неприбуття в судове засідання учасників судового розгляду, фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Частиною першою статті 178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Щодо наявності обґрунтованої підозри.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчій судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства" "Нечипорук та Йонкало проти України" Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обґрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим докази в їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 , можливо, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, що підтверджується наявними матеріалами клопотання, зокрема: повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 01 квітня 2024 року; протоколом огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 30 жовтня 2024 року; висновком експерта Житомирського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 01 грудня 2023 року №СЕ-19/106-23/14890-ІТ; висновком експерта Житомирського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України від 26 грудня 2023 року №СЕ-19/106-23/14892-ІТ; висновком експерта Обласного бюро судово - медичної експертизи Житомирської обласної ради від 21 листопада 2023 року №891; висновком експерта Житомирського відділення Київського науково - дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 28 березня 2024 року №238/24-25.

Статтею 179 КПК України передбачено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя погоджується із наявністю ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України щодо можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи інкриміноване йому кримінальне правопорушення та тяжкість покарання, - що є достатнім для застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Разом з тим, суд відхиляє доводи слідчого про наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки такий не підтверджений матеріалами клопотання.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , не пов`язаного із триманням під вартою, слідчим суддею, зокрема, враховуються: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, відсутність судимості.

Наведені вище обставини у своїй сукупності, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання наразі буде співмірним з існуючим ризиком, відповідатиме особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, покладених слідчим суддею.

Враховуючи наведене у сукупності, клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочину у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_5 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.177, 178, 179, 193, 194, 196, 205, 309, 376, 532, 534 КПК України, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочину у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні процесуальні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора за першим викликом та до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися за межі м.Хмельницький без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії обов`язків визначити - до 01 червня 2024 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього судом обов`язків може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, ніж особисте зобов`язання, та може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003287 від 30.10.2023.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1