Дата документу 11.04.2024
Справа № 334/2807/24
Провадження № 1-кс/334/901/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання прокурора Якимівського відділу Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000304 від 26.08.2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володимирівка, Якимівського району Запорізької області, громадянина України, який має неповну середню освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання прокурора Якимівського відділу Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 18.11.2021 року до Якимівського районного суду Запорізької області Якимівським відділом Мелітопольської окружної прокуратури направлений обвинувальний акт (з додатками) у кримінальному провадженні №0000304 від 26.08.2021 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 26 серпня 2021 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою продовження сварки з ОСОБА_6 , яка виникла між ними в ніч з 25 на 26 серпня 2021 року з приводу того, що ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння без дозволу ОСОБА_4 перебував у будинку АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_6 та в якому ОСОБА_4 тимчасово мешкав, прийшов у приміщення зазначеного будинку, де під час сварки, маючи умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 , наніс ОСОБА_6 декілька ударів рукою в обличчя, чим спричинив крововиливи у м`які тканини, синці та садна на голові, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, після чого ОСОБА_7 наніс ОСОБА_6 7 ударів ножем в передню поверхню грудної клітки та 1 удар ножем по лівій кисті, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 три непроникаючі сліпі колото-різані поранення грудної клітки без ушкодження внутрішніх органів та різану рану лівої кисті, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, а також чотири сліпі колото-різані поранення грудної клітки з локалізацією шкірних ран на передній поверхні грудної клітки, в проекції 3-го ребра, справа від серединної лінії, на передній поверхні грудної клітки справа, в проекції 5-го ребра по навкологрудинній лінії, на передній поверхні грудної клітки зліва, в проекції мечоподібного відростка грудини, на рівні 7-го ребра, на передній поверхні грудної клітки зліва, в проекції 2-го ребра по передній пахвовій лінії, проникаючі в плевральні та черевну порожнини, з ушкодженням за ходом ранових каналів правої та лівої легені, серцевої сорочки, легеневої артерій, аорти, діафрагми, печінки та нижньої порожнистої вени, які за ознакою небезпеки для життя кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, ускладнилися розвитком гострої крововтрати та призвели до настання 26 серпня 2021 року смерті потерпілого ОСОБА_6 на місці вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

26.08.2021 ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, затриманий без ухвали слідчого судді (суду) за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Якимівського районного суду Запорізької області від 28.08.2021 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжувався ухвалою слідчого судді Якимівського районного суду Запорізької області від 21.10.2021, ухвалами Якимівського районного суду Запорізької області від 19.11.2021, 12.01.2022 та 03.03.2022, ухвалами Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 29.04.2022, 21.06.2022 та 17.08.2022, ухвалами Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 13.10.2022, 02.12.2022, 25.01.2023, 23.03.2023, 17.05.2023, 12.07.2023, 04.09.2023, 27.10.2023 та 22.12.2023.

Розпорядженням Верховного Суду №49/0/9-22 від 14.09.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Запорізької області» визначена підсудність судових справ, які розглядались Якимівським районним судом Запорізької області, за Ленінським районним судом міста Запоріжжя.

Таким чином, на даний час кримінальне провадження №0000304 (судова справа № 330/2760/21) відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 1 ст. 115 КК України підсудне Ленінському районному суду міста Запоріжжя.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 13.02.2024 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 продовжено до 13.04.2024 включно.

До вказаної дати судовий розгляд кримінального провадження не може бути закінчено, оскільки матеріали досудового розслідування є втраченими в умовах воєнного стану, дотепер не встановлено місцезнаходження усіх письмових доказів, не встановлено фактичне місце знаходження свідків, що унеможливлює порушення питання про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження. Однак застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з його триманням під вартою, або взагалі незастосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу може унеможливити в подальшому судовий розгляд справи.

На даний час наявні ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених ст. 177 КПК України, які не змінилися з часу застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку його дії, що є підставою для подальшого тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою. Застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_4 унеможливить запобігання вказаним ризикам.

З огляду на вищевикладене, прокурор просить продовжити строк дії раніше застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів з триманням обвинуваченого під вартою в ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» без визначення розміру можливої застави.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з наведених вище підстав.

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що не визнає своєї вини у вчиненні даного злочину, справа по суті не розглядається, тому тривале перебування під вартою є необґрунтованим. Вважає, що більш м`який запобіжний захід буде достатнім для запобігання ризикам. Він має намір звернутись до представництва Якимівської ОТГ, що розташована у м. Запоріжжі, де йому нададуть допомогу у отриманні довідки переселенця, що дозволить знайти тимчасове місце проживання та роботи у м. Запоріжжі.

Захисник адвокат ОСОБА_5 просив у клопотанні прокурора відмовити, застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що в провадженні Якимівського районного суду Запорізької області з 18.11.2021 перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000304 від 26.08.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України (ЄУН 330/2760/21). За даними автоматизованої системи документообігу Якимівського районного суду Запорізької області, ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 18.11.2021 у даній справі призначено підготовче судове засідання на 19.11.2021. Ухвалами Якимівського районного суду Запорізької області від 19.11.2021 року призначено судовий розгляд по цьому кримінальному провадженню на 26.11.2021 та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 2 місяці. Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 12.01.2022 року запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою залишено без змін та продовжено на 2 місяці.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст.115 КК України (ЄУН 330/2760/21) Якимівським районним судом Запорізької області не розглянуте.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 49/0/9-22 від 14.09.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Запорізької області» внесені зміни до розпорядження Голови Верховного суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей)», визначено територіальну підсудність судових справ Якимівського районного суду Запорізької області за Ленінським районним судом м. Запоріжжя.

За даними автоматизованої системи документообігу Ленінського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження ЄУН 330/2760/21 разом з обвинувальним актом до Ленінського районного суду м. Запоріжжя не надходило, заяви про відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження в умовах воєнного стану згідно ст. 615-1 КПК України не надходили.

Встановлено, що у відповідності до розпорядження Голови Верховного суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей)», зі змінами, внесеними розпорядження Голови Верховного Суду № 49/0/9-22 від 14.09.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ судів Запорізької області», у даному кримінальному провадженні ухвалами Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 29.04.2022, 21.06.2022 та 17.08.2022, ухвалами Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 13.10.2022, 02.12.2022, 25.01.2023, 23.03.2023, 17.05.2023, 12.07.2023, 04.09.2023, 27.10.2023, 22.12.2023 та 13.04.2024 вирішувались клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ухвалою Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 13.02.2024 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 продовжено до 13.04.2024 включно.

До закінчення строку дії цієї ухвали прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

В судовому засіданні доводи клопотання прокурора знайшли своє підтвердження частково.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В ході судового розгляду прокурор довів існування ризику того, що обвинувачений може переховуватися від суду. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у особливо тяжкому злочині, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а тому розуміння ним тяжкості злочину, у вчинені якого він обвинувачується, та суворості передбаченого покарання у разі доведеності його винуватості, дають підстави вважати, що він може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання.

ОСОБА_4 в період 2004 2012 років неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 89 КК України є раніше не судимою особою, а тому твердження щодо можливості вчинення ним інших злочинів є необґрунтованими.

Ризики того, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, які згідно доводів клопотання залишились на тимчасово окупованій території і їх місце знаходження невідоме, прокурором також не доведені.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя враховує в сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Так, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку тримання під вартою. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

Встановлено, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 перебуває під вартою з 26.08.2021, клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вирішувалось судом неодноразово в порядку передбаченому ст. 315, 331 КПК України.

В умовах воєнного стану, після зміни територіальної підсудності Самарським районним судом міста Дніпропетровська строк тримання під вартою продовжувався ухвалами від 29.04.2022, 21.06.2022 та 17.08.2022, Ленінським районним суду міста Запоріжжя строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжувався ухвалами від 13.10.2022, 02.12.2022, 25.01.2023, 23.03.2023, 17.05.2023, 12.07.2023, 04.09.2023, 27.10.2023, 22.12.2023 та 13.04.2024.

При цьому, кримінальне провадження на розгляд Ленінського районного суду міста Запоріжжя не надходило, клопотання щодо відновлення втраченого кримінального провадження згідно зі ст. 615-1 КПК України сторонами кримінального провадження не подавались.

Як вказує прокурор, не зважаючи на вжиті заходи до встановлення місця перебування свідків та отримання копій матеріалів вказаного кримінального провадження, втрачених в умовах воєнного стану, у разі їх відновлення за наявними у прокурора копіями, здійснення повноцінного судового розгляду та досягнення завдань кримінального провадження, встановлених ст.2 КПК України, буде неможливим.

За вказаних обставин, на думку суду, довготривале тримання під вартою особи без розгляду кримінальної справи по суті, є необґрунтованим. Обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, як і та обставина, що зареєстроване місце проживання обвинуваченого та фактичне місце мешкання знаходяться на тимчасово окупованій території.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_4 як раніше ув`язнена особа, яка має місце прописки на тимчасово окупованій території, після звільнення має право отримати довідку переселенця. ОСОБА_4 є членом Якимівської об`єднаної територіальної громади, наразі повноваження органів місцевого самоврядування на відповідній території здійснюється Якимівською селищною військовою адміністрацією Мелітопольського району Запорізької області, розташованою за адресою м. Запоріжжя вул. Сєдова, 5, куди ОСОБА_4 висловив намір звернутися задля сприяння отримання довідки переселенця.

Суд, розглядаючи клопотання прокурора враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, позицію, викладену у п. 80 рішення у справі «Марченко проти України» згідно якої, при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

За положеннями ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція Європейського Суду з прав людини, викладена у справі «Слоєв проти України»), після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Луценко проти України» від 03.07.2012 зазначив, що однією з вимог п. 3 ст. 5 Конвенції є те, що судовий контроль за триманням під вартою має бути автоматичним. За приписами п. 4 ст. 5 Конвенції передбачено право осіб, яких затримано або взято під варту, на перегляд процесуальних і матеріально-правових умов, які з точки зору Конвенції є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення їх свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання, та легітимність мети, з якою особу затримано та потім узято під варту (п. 95). При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

За таких підстав суд вважає, що стороною обвинувачення не надано фактичних даних та доказів про те, що на даний час існують ризики, які раніше були взяті до уваги при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою, окрім ризику переховування від суду, оскільки ризики, мають бути реальними та їх існування має бути оцінено з урахуванням конкретних обставин. Наразі, перебування обвинуваченого під вартою в такий термін перестало містити ознаки розумності, ризик переховування від суду за абсолютної невизначеності часу, коли судовий розгляд кримінального провадження буде відновлений, прокурором не доведені, відтак у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою слід відмовити.

Одночасно суд приходить до висновку, що запобігти встановленому ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого можливо шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, контроль за виконанням яких слід покласти на прокурора.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183, 193, 331, 376 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Якимівського відділу Мелітопольської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000304 від 26.08.2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 193 КПК України:

-докласти зусиль до пошуку місця проживання/перебування та місця роботи в м. Запоріжжі, рекомендувати звернутися із зазначених питань до Якимівської селищної військової адміністрації Мелітопольського району Запорізької області, розташованої за адресою м. Запоріжжя вул. Сєдова, 5 (тел. );

-не відлучатися з міста Запоріжжя без дозволу прокурора або суду, зокрема, Ленінського районного суду м. Запоріжжя;

-повідомити прокурора та суд про своє місце проживання або перебування, місце роботи у м. Запоріжжі, в подальшому повідомляти прокурора та суд про зміну місця проживання/перебування, роботи.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Строк дії ухвали до 11.06.2024.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 12.04.2024 о 12:00 годині.

Суддя: ОСОБА_1