КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

законного представника

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 09.01.2024, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 156, ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 156 КК України у виді 5 років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_6 22.08.2023, приблизно о 20.18 годин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , побачив раніше незнайому йому малолітню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка слідувала до під`їзду №11 вищевказаного будинку, після чого в останнього виник злочинний умисел, направлений на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом вчинення розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, прослідував за малолітньою ОСОБА_9 до під`їзду №11 будинку АДРЕСА_2 та, користуючись тим, що біля ліфтової кабіни вони перебували одні, зайшов із нею всередину ліфтової кабіни.

Перебуваючи в ліфтовій кабіні наодинці із малолітньою ОСОБА_9 , повернувшись до неї обличчям, промовив: «А, так ты маленькая», після чого, скориставшись тим, що поряд відсутні сторонні особи, які б могли йому завадити, і тим, що ОСОБА_9 є малолітньою, якій на той момент не виповнилось чотирнадцяти років, нехтуючи її правом на статеву свободу та статеву недоторканість, діючи з сексуальних мотивів, свідомо припускаючи настання негативних наслідків, які могли вплинути на нормальний та фізичний розвиток малолітньої, користуючись своїми віковими та фізичними перевагами, вчинив щодо потерпілої ОСОБА_9 розпусні дії сексуального характеру, які виразились у оголенні його статевого органу та непристойному доторкуванні до нього, намагаючись в такий спосіб викликати у себе сексуальне збудження, чим поставив під загрозу нормальний моральний та психічний розвиток дитини.

Крім цього, ОСОБА_6 у невстановлені слідством час, місці та спосіб, незаконно придбав порошкоподібну речовину, що містить наркотичний засіб, яка знаходилась в фрагменті фольги, який для подальшого особистого вживання сховав до власної нагрудної сумки, залишивши на зберігання при собі, без мети збуту.

Коли ОСОБА_6 24.08.2023, приблизно о 13.45 годин, знаходився біля буд. АДРЕСА_3 , він був викритий працівниками поліції, яким з нагрудної сумки добровільно видав для подальшого вилучення фрагмент фольги білого кольору, що містить порошкоподібну речовину білого кольору, в якій виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,039 г.

Метадон (фенадон), згідно Списку № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» Таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовині прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Згідно наказу Міністерства охорони здоров`я від 02.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» розміром наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону (фенадону), за який передбачена кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 309 КК України, є маса від 0,02 г до 1,6 г.

Захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.156 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю; за ч.1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки з покладенням на нього таких обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, захисник посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Зокрема зазначає, що при призначенні покарання суд не врахував дані про особу обвинуваченого, а також наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, а саме: повне визнання вини у вчинених кримінальних правопорушеннях та щире каяття; активне сприяння розкриттю злочину; молодий вік обвинуваченого; відсутність зі сторони потерпілої претензій, пов`язаних з відшкодуванням моральної та/або матеріальної шкоди. Вважає, що з урахуванням вказаних обставин, є підстави для призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі ближче до мінімального розміру, а виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. Суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

З урахуванням характеру і тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким та вчинено щодо неповнолітньої особи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства або застосування покарання нижче від найнижчої межі та обґрунтовано обрав йому покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально.

Разом з тим, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, наявності обставин, які пом`якшують покарання - щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочинів, відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд першої інстанції правильно призначив обвинуваченому покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкціями ч.2 ст.156, ч.1 ст.309 КК України, а при призначенні остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень правильно обрав принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Отже судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчинених ним правопорушень, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.

Підстав для пом`якшення ОСОБА_6 покарання або звільнення останнього від відбування покарання, колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для задоволення апеляційної скарги захисника відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду міста Києва від 09.01.2024 щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3