Справа № 396/2378/23
Провадження № 1-кп/396/133/24
УХВАЛА
15 березня 2024 року м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника неповнолітнього - адвоката ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 - матері ОСОБА_6 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , законного представника неповнолітнього потерпілого - матері ОСОБА_8 , представника неповнолітнього потерпілого - адвоката ОСОБА_9 , представника служби в справах дітей Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району ОСОБА_10 , представника служби превенції Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_11 ,
Судом встановлено, що 19.10.2023 року у неповнолітнього ОСОБА_5 під час уроку у Рівнянському ліцеї № 5 виник конфлікт з однокласником ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який було припинено в приміщенні ліцею. Однак, того ж дня, близько 15:00 години, повертаючись з навчального закладу додому з однокласниками, ОСОБА_5 на вулиці Центральній в с. Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області знову зустрів ОСОБА_7 . В ході розмови між хлопцями виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_7 почав ображати рідних ОСОБА_5 , останній, не витримавши образи, реалізовуючи раптовий умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , схопив хлопця за верхню частину тулубу в обхват лівою рукою та кулаком правої руки наніс два удари в область обличчя та один удар в область голови ОСОБА_7 . Після цього бійка була припинена неповнолітнім ОСОБА_12 . В результаті нанесених ударів ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця у ділянці нижньої повіки правого ока, синця у ділянці нижньої повіки лівого ока, які відповідно до висновку судової медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями, неповнолітній ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне спричинення легкого тілесного ушкодження.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд матері, вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення неповнолітнім нового кримінального правопорушення.
Неповнолітній ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні суспільно небезпечного діяня, підтвердивши всі обставини, вказані в клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру, а саме, що дійсно 19.10.2023 року він наніс кілька ударів в обличчя потерпілому рукою. Такі неправомірні дії пояснює тим, що потерпілий образливовисловився на адресу його матері. У скоєному щиро розкаюється.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні вважав за можливе застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_5 . ОСОБА_13 у вигляді передання його під нагляд матері.
В судовому засіданні законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_6 підтримала клопотання, та просила суд застосувати відносно її сина примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері. Запевняючи суд, що син обіцяв, що подібного випадку більше не повториться.
Представник потерпілого та законний представник неповнолітнього потерпілого в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання прокурора та застосування примусових заходів виховного характеру.
Представник служби у справах дітей Новоукраїнської міської ради в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність.
Суд вважає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.
Оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази, суд вважає доведеним вчинення неповнолітнім ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне спричинення легкого тілесного ушкодження.
Крім того, в процесі розгляду клопотання судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме докази, що характеризують особу неповнолітнього та його сім`ї.
Так, неповнолітній ОСОБА_5 за місцем навчання характеризується позитивно, стосунки в сім`ї доброзичливі, умови для виховання та розвитку дітей у сім`ї створені. На «Д» обліку у психіатра та нарколога ОСОБА_5 не перебуває, що підтверджено дослідженими актами обстеження умов проживання неповнолітнього та довідками.
Мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується позитивно, має виховний вплив на дитину, займається його вихованням.
Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 , на час вчинення суспільно-небезпечних дій 19.10.2023 року, не досяг віку кримінальної відповідальності, передбаченого ст.22 КК України.
Згідно до ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх та малолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.
Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, дізнавач, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.
Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.501 КПК України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру якщо слід, то який саме.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого особливою частиною цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.2 ст.97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст.105 КК України, зокрема, передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання, суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального Кодексу.
Заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, законного представника, захисника, які не заперечували проти застосування до неповнолітнього ОСОБА_5 представника неповнолітнього потерпілого, законного представника неповнолітнього потерпілого, примусового заходу виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_14 , суд вважає за можливе задовольнити дане клопотання.
При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , суд враховує особу неповнолітнього, який характеризується позитивно, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг 16 років і таким чином не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність за скоєне діяння. Вчинив суспільно небезпечне діяння вперше, розкаявся у вчиненому, в зв`язку з цим до нього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері.
Цивільний позов не заявлявся.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст.ст. 368, 370-374, 484, 498 КПК України, суд
Визнати неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
Застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру, передавши його під нагляд матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Строк примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_5 встановити 6 місяців.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1