Справа № 159/308/24
Провадження № 1-кп/159/221/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської області кримінальне провадження № 0001534 по обвинуваченню

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Ковель, Волинської області, українця, громадянина України, не працюючого, маючого середньо-технічну освіту, не судимого, одруженого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , перебуваючи на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_5 ) як військовозобов`язаний, за результати медичного огляду, проведеного 24.10.2023р. військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_6 , визнаний придатним до військової служби. На виконання Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022р., Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» №574/2022 від 12.08.2022р., Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», ч. 9 ст. 1, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_5 24.10.2023р. вручена повістка про необхідність прибуття 26.10.2023р. о 06 год. 00 хв. в ІНФОРМАЦІЯ_5 для подальшого проходження військової служби під час мобілізації. Однак, він, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, за відсутності передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки від призову, усвідомлюючи значення та протиправний характер своїх дій не прибув на вказаний час та дату відповідно відмовився від відправки у складі команди для проходження військової служби у військовій частині, тим самим умисно ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєні кримінального правопорушення визнав, але для встановлення обставин просив докази дослідити в повному обсязі. Так він суду показав, що ним була 24.10.2023р. отримана повістка про необхідність прибуття в ІНФОРМАЦІЯ_5 26.10.2023р. о 06 годині для проходження військової служби, про що він особисто розписався. Пізніше на досудовому слідстві він слідчому віддав примірник цієї повістки. Повідомлення для підприємства, що приєднано до повістки не використав, оскільки на той час він вже не працював. Йому під особистий розпис було повідомлено, що за ухилення від мобілізації передбачена кримінальна відповідальність від 3 до 5 років позбавлення волі, але він вирішив не являтися по повістці, оскільки вважає себе хворим. Його хвороба йому заважає бути військовим. Крім того, він утримує сім`ю та допомагає батькам. Просив суворо не карати.

Так, 26.10.2023р. за №14993 зареєстровано у Ковельському РУП повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_6 про вчинене ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ст.336 КК України.

З витягу з ЄРДР вбачається, що за вище повідомленим фактом зареєстроване кримінальне провадження № 0001534 та Постановами від 27.10.2023р. по кримінальному провадженні визначено групу слідчих та прокурорів.

26.10.2023р. складено Поіменний список військовозобов`язаних, які призвані і відправлені у команду ВЧ № НОМЕР_1 де зазначено ОСОБА_5 і стоїть позначка в примітці «не прибув».

Що передувало, 28.07.2023р. він розписався в «Аркуші доведення» про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу, та повідомив, що не має наміру ухилятися від такої служби. Обвинувачений в судовому засіданні підтвердив, що він розписався у зазначеному документі.

06.09.2023р складено Карту ПР №180 про обстеження та медичний огляд ОСОБА_5 за якою він придатний до в/служби.

24.10.2023р складено Карту НОМЕР_2 про обстеження та медичний огляд ОСОБА_5 за якою він придатний до військової служби. Та видано відповідно довідку №6452.

Листом від 20.12.2023р. №8365 начальник ІНФОРМАЦІЯ_6 повідомив слідчого, що ОСОБА_5 зі зверненням про поважні причини неявки по бойоввій повістці або незгодою з рішенням ВЛК до ІНФОРМАЦІЯ_6 не звертався.

14.11.2023р. обвинувачений звернувся до слідчого із заявою, що не бажає оскаржувати рішення ВЛК, із постановленим діагнозом він згідний.

Обвинувачений суду підтвердив, що рішення ВЛК не оскаржував, оскільки не вважав це доцільним.

24.10.23р. обвинувачений надав розписку про отримання ним повістки і про необхідність явки 26.10 о 6:00 годині у команду НОМЕР_1 .

В судовому засіданні досліджено речовий доказ документ «Повістка». В якій зазначено, що обвинуваченому наказано о 06:00 годині 26.10.2023р. з`явитися за адресом АДРЕСА_2 .

Обвинувачений підтвердив, що в у вищезазначеній розписці стоїть його підпис, у призначений час він туди не з`явився, оскільки не бажав проходити військову службу.

Таким чином, дослідивши письмові та речовий доказ, суд дійшов переконання, що обвинувачений будучи визнаний придатним до військової служби та за відсутності підстав для відстрочки від призову, усвідомлював значення та протиправний характер своїх дій умисно відмовився від проходження військової служби у військовій частині, тим самим умисно ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Суд вважає, що події кримінального правопорушення мали місце, вина ОСОБА_5 доведена повністю, його умисні дії слід кваліфікувати за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Обговорюючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер скоєного кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, дані про особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, одружений, проживає сім`єю із статусом багатодітної та отримує відповідну соціальну підтримку, має обов`язок в утриманні малолітньої доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 та повнолітньої доньки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_7 , що судом враховується як обставини які пом`якшують покарання.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

ОСОБА_5 має постійне проживання, одружений, не працює, характеризується задовільно, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, не судимий.

Вказаним правопорушенням шкода не завдана, тяжких обставин внаслідок вчиненого кримінального правопорушення не встановлено, цивільний позов не заявлено, судові витрати відсутні.

У висновках досудової доповіді орган пробації вважає, що наявний середній ризик повторного вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, рівень ризику небезпеки для суспільства середній. Отже виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливий.

Щодо тверджень обвинуваченого про перебування на утриманні його батьків, судом з`ясовано, що вони проживають окремо від сім`ї обвинуваченого, являються пенсіонерами за віком та отримують пенсію. За таких обставин твердження обвинуваченого про перебування на його утриманні його батьків не відповідає закону, тому є помилковим. Допомога батькам по господарству, хоча і може бути сімейним зобов`язанням, проте у даному випадку не може применшити виконання обов`язку по захисту суверенітету держави.

Так в судовому засіданні, обвинувачений вказав, що обставиною яка його спонукала ухилення від призову на військову службу є простим небажанням проходити військову службу.

З наведеного суд дійшов висновку, що метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації обвинуваченим являється страх перед тягарем військової служби. Дія воєнного стану у державі продовжується, обвинувачений є придатним до служби, є особою яка підлягає призову на військову службу, відстрочок від призову не має але свідоме небажання нести тягар військової служби дає підстави суду вважати, що при звільненні від покарання із застосуванням ст.75 КК України психологічне ставлення до вчиненого ним діяння не зміниться, у чому суд переконався під час дебатної промови обвинуваченого, тому не буде досягнуто дієвої мети запобігання новому кримінальному правопорушенню.

Вказане кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, проте відповідно до ч.1 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. І в умовах збройної агресії з боку іншої держави, Захист Вітчизни набуває особливого значення. Тому наслідки ухилення від військової служби в цих умовах через покарання, повинні досягати такої мети, яка зможе запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, про що зазначено в ч.1 ст.1 та ч.2 ст.50 КК України. Збіг обставин на які посилається обвинувачений у даному випадку не є визначальними, оскільки в умовах воєнного стану при виключних обставинах згідно діючих нормативних актів надається відстрочка від призову. Тому звільнення обвинуваченого від відбування покарання із застосуванням ст.75 КК України, через бездоганну соціальну поведінку у минулому не досягне вищезазначеної мети.

За наведених обставин суд приходе до висновку, що призначення обвинуваченому покарання у мінімальному розмирі санкції статті кримінального закону без застосування до нього випробування передбаченого ст.75 КК України, буде достатньою мірою відповідати загальних засад призначення покарання передбачених ст. 65 КК України, оскільки суд вважає, що дана міра покарання є достатньою для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався. Клопотань про обрання запобіжного заходу від прокурора не надходило.

Керуючись ст. ст. 374, 375 КПК України суд - ,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ст. 336 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 3 років.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання.

Речовий доказ повістку - зберігати у справі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Головуючий:ОСОБА_1