Справа № 573/617/24
Номер провадження 1-кп/573/87/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 19 березня 2024 року за №0000146, по обвинуваченню

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Суми, із спеціальною середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , згідно із ст. 89 КК України не судимої

-за ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2023 року, близько 09:00 год, ОСОБА_4 перебувала вдома у будинку свого батька ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , де помітила кутову шліфувальну машину «Дніпро М GS-98», яку вирішила викрасти.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що її дії не помітні для власника майна ОСОБА_6 , підійшла до шафи у кімнаті, біля якої на підлозі лежала кутова шліфувальна машина «Дніпро М GS-98», діючи в умовах воєнного стану, таємно викрала зазначену кутову шліфувальну машину вартістю 870 грн.

З викраденим майном ОСОБА_4 покинула місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпорядитися ним.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розуміла їх суспільну небезпечність, усвідомлювала можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажала їх настання, тобто діяла з прямим умислом.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість визнала повністю, щиро розкаялася та дала показання, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Зокрема, пояснила, що близько 9 години 10 вересня 2023 року прийшла додому до свого батька ОСОБА_6 в с. Білани щоб допомогти йому по господарству. Батько в цей час ще спав у будинку. Під шафою у ванній кімнаті вона побачила шліфувальну машину, яку вирішила викрасти, бо їй потрібні були гроші на горілку. Поки батько спав, вона викрала цю машину, яку потім віддала ОСОБА_7 для того, щоб він її продав. Після цього вона злякалася того, що зробила, а тому пішла до матері в с. Вири.

Окрім показань обвинуваченої ОСОБА_4 факт вчинення нею інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується такими письмовими доказами:

- протоколом прийняття заяви потерпілого ОСОБА_6 від 19 березня 2024 року про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 , яка у вересні 2023 року викрала у нього шліфувальну машину (а. п. 30);

- протоколом огляду місця події від 19 березня 2024 року з фототаблицею до нього, під час якого була оглянута кімната у житловому будинку АДРЕСА_3 , звідки ОСОБА_4 таємно викрала шліфувальну машину у потерпілого ОСОБА_6 (а. п. 32-40);

- протоколом огляду місцевості від 20 березня 2024 року з фототаблицею до нього біля будинку АДРЕСА_4 , під час якого ОСОБА_9 працівникам поліції добровільно видав шліфувальну машину, яку він придбав у вересні 2023 року (а. п. 42-47);

- висновком товарознавчої експертизи №СЕ-19/119-24/4336-ТВ від 21 березня 2024 року, згідно з яким ринкова вартість кутової шліфувальної машини станом на 10 вересня 2023 року становила 870 грн (а. п. 57-60);

- протоколом слідчого експерименту від 27 березня 2024 року з фототаблицею до нього, що проводився з участю підозрюваної ОСОБА_4 , яка розказала та показала на місцевості про обставини вчинення нею крадіжки кутової шліфувальної машини з будинку батька ОСОБА_6 (а. п. 64-70).

Зазначені вище докази сторона захисту не просила визнати неналежними чи недопустимими.

У суду немає підстав не довіряти вказаним вище доказам, оскільки вони не викликають сумнівів щодо їх достовірності та у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин суд дії ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки вона в умовах воєнного стану вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Призначаючи покарання обвинуваченій у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує таке.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звернуто увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема, у справі «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів з огляду на відповідність таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується задовільно, перебуває на обліку в лікаря нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, оскільки вона критично оцінила вчинений нею злочин, своєю поведінкою під час досудового розслідування та судового провадження прагнула зменшити негативні наслідки своєї протиправної поведінки та попросила вибачення у потерпілого; активне сприяння розкриттю злочину, бо вона правдиво повідомила про обставини його вчинення та добровільно повідомила про місце знаходження викраденого майна.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та щодо особи, з якою обвинувачена перебуває у сімейних відносинах.

При обранні виду та міри покарання для обвинуваченої суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченої та запобіганню вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведених вище обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, а також враховуючи другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 хоча і вчинила тяжкий злочин, що передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, але їй необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України, без ізоляції від суспільства в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням та з покладенням на неї обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, що буде достатнім для того, щоб вона довела своє виправлення.

Запобіжний захід обвинуваченій не застосовувався.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У зв`язку з чим із ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати за залучення експерта у розмірі 1135,95 грн.

21 березня 2024 року слідчим суддею Білопільського районного суду накладений арешт на речовий доказ, який необхідно скасувати, бо відпала в ньому потреба.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути зі ОСОБА_4 в доход держави процесуальні витрати в розмірі 1135 грн 95 коп.

Скасувати арешт, що накладений на кутову шліфувальну машину «Дніпро М GS-98».

Речовий доказ - кутову шліфувальну машину «Дніпро М GS-98», яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити останньому.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя