Справа № 369/873/24
Провадження №1-кп/369/1465/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001723 від 19 грудня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, який має вищу освіту, офіційно не працює, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2008 та 2012 р.н., зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

встановив:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні прокурор, захисник та обвинувачений просили суд затвердити угоду про визнання винуватості за ч. 2 ст. 309 КК України, а саме за незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту та призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у розмірі 2000 (дві) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши зміст угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам КК та КПК України, суд дійшов висновку про те, що у затвердженні цієї угоди необхідно відмовити та повернути обвинувальний акт прокурору з наступних підстав.

Відповідно до положень п.1 ч. 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, зокрема, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.

Підстави для повернення обвинувального акту прокурору визначені в п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, яким передбачено, що суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, серед іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до положень п. а ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення проти нього.

У рішенні від 25 липня 2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії» зазначено, що обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

За змістом пред`явленого обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті від 18.01.2024, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він незаконно придбав, зберігав психотропну речовину (амфетамін) без мети збуту. При цьому ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, диспозиція якої передбачає відповідальність за ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.

Таким чином, вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов висновку, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не відповідає формулюванню обвинувачення, зазначеному в обвинувальному акті. Вказані обставини унеможливлюють затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором, та перешкоджають призначенню обвинувального акту до судового розгляду, оскільки призначення обвинувального акту в такому вигляді до судового розгляду впливає на роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_5 суті обвинувачення та може призвести до порушення права на захист останнього від пред`явленого йому обвинувачення всіма встановленими законом засобами. Отже, вказаний обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись статтями 291, 314, 370, 376, 474 КПК України, суд, -

постановив:

В затвердженні угоди про визнання винуватості від 18 січня 2024 року, укладеної між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором, відмовити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001723 від 19 грудня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, повернути прокурору Києво-Святошинської окружної прокуратури (вул. Соборна, 67, с. Софіївська Борщагівка, Бучанський район, Київська область, 08131), у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 17 год. 00 хв. 02 квітня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1