Справа № 369/2951/20
Провадження № 1-кп/369/992/24
В И Р О К

іменем України

16.04.24 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарях: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11 ,

обвинуваченої ОСОБА_12 ,

захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0005053 від 19 жовтня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Боярка Фастівського (Києво-Святошинського) району Київської області, українки, громадянки України, яка має середню освіту, працювала майстром манікюру, незаміжня, проживає без реєстрації та визначеного місця проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

18 жовтня 2019 близько 21 год., ОСОБА_12 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в новобудові, що розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :03:009:5053 в садовому кооперативі АДРЕСА_3 , де вона на той час проживала зі своїм співмешканцем ОСОБА_15 , в ході сварки, яка виникла після спільного вживання спиртних напоїв з останнім, маючи прямий умисел на заподіяння смерті ОСОБА_15 , тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, нанесла йому один удар ножем, який тримала в лівій руці, в область грудної клітини, в результаті чого ОСОБА_15 помер на місці.

Згідно з висновком судово-медичного експерта № 242/Д/805 тр. від 24.01.2020 року на тілі ОСОБА_15 виявлено проникаюче колото-різане поранення грудей з ушкодженням серця (рана передньої поверхні грудей справа, від якої в напрямку спереду - назад та дещо згори-вниз відходить рановий канал, за ходом якого ушкоджені хрящ 4-го ребра справа по кологрудинній лінії та праві відділи серця, рановий канал довжиною за зондом 12 см закінчується в задньому середньостінні).

Смерть ОСОБА_15 настала внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудей з ушкодженням серця та розвитком крововтрати (700 мл крові в правій плевральній порожнині, 250 мл крові в порожнині навколосерцевої сумки).

Проникаюче колото-різане поранення грудей відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Вказаними діями, ОСОБА_12 вчинила вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті потерпілого ОСОБА_15 , тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.

Суд звертає увагу, що в ході судового розгляду прокурор змінив обвинувачення, збільшивши його обсяг, а саме в частині визнання обставиною, що обтяжує кримінальне правопорушення, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах (п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України), та з огляду на положення ст. 338 КПК України, враховуючи позицію сторони захисту та інших учасників кримінального провадження, судовий розгляд було продовжено.

У судових дебатах прокурор просив визнати обвинувачену ОСОБА_12 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. Судові витрати покласти на обвинувачену ОСОБА_12 та вирішити питання про долю речових доказів у відповідності до ст. 100 КПК України. При цьому вважала, що доводи сторони захисту про відсутність в обвинуваченої умислу на вчинення вбивства та відповідно неправильну кваліфікацію її дій є неправильними та такими, що спростовуються матеріалами справи та доказами дослідженими в ході судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_11 у судових дебатах просив винести законне рішення та призначити обвинуваченій ОСОБА_12 справедливе покарання.

Захисник ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_12 вважав, що дії його підзахисної за ч. 1 ст. 115 КК України органом досудового розслідування кваліфіковано неправильно, оскільки її дії слід кваліфікувати за ст. 119 КК України, як вбивство через необережність. При цьому вказав, що в матеріалах кримінального провадження немає доказів, які б свідчили про наявність в діях його підзахисної умислу на спричинення вбивства потерпілого, відсутні відбитки пальців обвинуваченої на знарядді вчиненні злочину - ножі, що свідчить про те, що вона його не тримала в руках. Звернув увагу суду на ту обставину, що під час допиту в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_12 пояснила, що тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення груди з ушкодженням серця потерпілий отримав за наступних обставин: в момент отримання тілесного ушкодження ніж знаходився в правій руці потерпілого, цю руку тримала обвинувачена і відбулося падіння потерпілого та обвинуваченої разом на підлогу. За таких обставин кваліфікація вчиненого кримінального правопорушення за ч. 1 ст.115 КК України є неправильною, оскільки такий механізм заподіяння тілесних ушкоджень виключає наявність умислу в діянні обвинуваченої. Сторона захисту вважала, що способом перевірки зазначених показів обвинуваченої може бути лише проведення судово-медичної експертизи, на розгляд якої слід поставити питання - «Чи могли виникнути тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_15 за обставин, зазначених обвинуваченою ОСОБА_12 ». 21.03.2024 р. під час допиту судовий експерт ОСОБА_16 пояснив, що відповісти на це запитання під час проведення експертизи, результати якої викладені у висновку експерта № 242/Д/805 від 24.01.2020 р., не представилося можливим, оскільки під час проведення слідчого експерименту 21.10.2019 р. ОСОБА_12 не відтворила механізм нанесення тілесного ушкодження.

У зв`язку з чим просив суд доручити органу досудового розслідування, а саме слідчому відділу Бучанського РУП ГУ НП в Київській області, провести за участі обвинуваченої ОСОБА_12 слідчий експеримент, під час якого відтворити механізм отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_15 . За результатами проведеного слідчого експерименту з обвинуваченою призначити додаткову судово-медичну експертизу, проведення якої доручити експерту - завідувачу Києво-Святошинського відділення КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_16 , на вирішення якої поставити питання: «Чи могли виникнути тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_17 за обставин, зазначених обвинуваченою ОСОБА_12 на слідчому експерименті?».

Крім того, просив суд врахувати, що під час дослідження відеозапису слідчого експерименту видно, що в обвинуваченої наявні тілесні ушкодження. Також звертав увагу суду, що згідно з протоколом № 356 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 19 жовтня 2019 року, на момент огляду в ОСОБА_12 було садно правої гомілки.

Звідси просив суд кваліфікувати дії ОСОБА_12 , як вбивство вчинене через необережність та призначити покарання обвинуваченій за ч. 1 ст. 119 КК України в межах санкції цієї статті.

У судових дебатах та під час проголошення останнього слова обвинувачена ОСОБА_12 просила визнати її невинуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, оскільки це був нещасний випадок.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_12 свою винуватість у вчиненні злочину не визнала, просила визнати її невинуватою в інкримінованому кримінальному правопорушенні й надала суду показання, що того дня вона оборонялася та під час сутички з п`яним загиблим ОСОБА_15 , який був озброєним кухонним ножом, мав місце нещасний випадок в ході якого потерплий загинув. При цьому, зазначала, що зранку вони з потерпілим були в гостях у друзів та вживали алкоголь, а саме пили горілку 0.7 л на чотирьох, потім усі прийшли до них додому та продовжили випивати, після чого друзі пішли додому, а вони залишились вдвох. Конфлікту напередодні та протягом дня не було, вони лягли спати, посеред ночі потерпілий її розбудив та почав тягнути за волосся, у нього були скляні очі, в правій руці він тримав ніж. Тягнув спочатку за ногу, потім за волосся, бив кулаком по голові, тому не видно тілесних ушкоджень. Вони знаходились обличчям один до одного та штовхались, потім потерпілий схопив її за волосся, вона хотіла вирватись, потерпілий тримав ніж в правій руці, обвинувачена тримала його руку, потерпілий оступився назад і відбулося падіння потерпілого та обвинуваченої разом на підлогу. Вона впала на нього, встала, а ніж був в грудній клітині потерпілого. Зазначила, що тіло загиблого ОСОБА_15 вона не переміщала. В подальшому вона побігла до сусідки Ані та сказала, що напевно вбила потерпілого, швидку не викликала, так як була в шоковому стані, потім вони зателефонували Вові і чекали його та працівників поліції на вулиці.

Стверджувала, що того дня потерпілий ОСОБА_15 наніс їй тілесні ушкодження, у неї була поранена нога, йшла кров, рану їй обробляли в Боярській лікарні, що свідчить про те, що вона захищалась. Вказувала, що має бути довідка про те, що їй наносились тілесні ушкодження.

Крім того, зазначила, що під час слідчого експерименту механізм нанесення тілесного ушкодження потерпілому вона не показувала, так як була в стресовому стані, наразі може повідомити суду такий механізм, оскільки в стресі не перебуває та пам`ятає обставини краще.

Потерпілий ОСОБА_11 суду пояснив, що загиблий ОСОБА_15 був його сином, який співмешкав з ОСОБА_12 . Вони жили разом 3-4 роки. Конфлікти між ними траплялися постійно, але подробиці йому не відомі. Про ОСОБА_12 нічого не знає. Друзі розказували, що вона завдавала ушкодження його сину, він був у синцях та подряпинах. 18 жовтня 2019 року йому зателефонувала сусідка, а потім взяла слухавку ОСОБА_12 і повідомила, що вбила його сина. Коли він приїхав на місце, бачив поліцію. Там же була ОСОБА_12 . Знає лише те, що ввечері у них були гості - сусідка ОСОБА_18 , вони разом вечеряли.

Свідок ОСОБА_19 суду повідомила, що товаришувала з ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , вона їх сусідка, вона проживає по цій же вулиці через 100-300 м. Сім`я свідка попросила ОСОБА_12 допомогти з хатніми справами, після чого ОСОБА_12 та ОСОБА_15 пішли від них. Ввечері свідок з родиною прийшли в гості до ОСОБА_12 та ОСОБА_15 це було після 21-00 год. вони розпивали всі разом алкогольні напої, а потім розійшлися і у ОСОБА_12 та ОСОБА_15 нікого не залишилося. Згодом до неї прибігла ОСОБА_12 , кричала і плакала, сказала, що напевно вбила ОСОБА_15 . Спочатку вони боролися, а потім вона його вбила. На ОСОБА_12 не було пошкоджень. Свідок спочатку зателефонувала сусіду ОСОБА_20 , а вже той - викликав поліцію. Сама ж ОСОБА_12 ні в поліцію, ні до швидкої не телефонувала. Між ОСОБА_12 та ОСОБА_15 часто були скандали, він ревнував її до усіх.

Допитаний свідок ОСОБА_21 повідомив суду, що він з обвинуваченою та загиблим були сусідами. Того дня підвозив обвинувачену та свідка ОСОБА_19 в місто, ввечері того дня йому зателефонувала ОСОБА_22 і скзала, що ОСОБА_23 вбила чоловіка. Він проживає за 700 м від них, тому сів в автомобіль і приїхав. ОСОБА_23 побачив близько 23 год. після того, як приїхав до будинку, загиблого ОСОБА_24 того вечора не бачив. ОСОБА_23 була в шоці, сказала, що не знає, як так вийшло. Він зайшов до будинку, побачив на землі лежачого ОСОБА_24 , підійшов і послухав пульс , його не було, він викликав працівників поліції. Про конфлікти між ОСОБА_23 і ОСОБА_24 йому невідомо, жодних тілесних ушкоджень на ОСОБА_23 не було, не знає чи була обвинувачена в стані алкогольного сп`яніння, він сам був в шоковому стані. Швидкої допомоги він не бачив, на місці окрім ОСОБА_26 та ОСОБА_23 нікого більше не було.

Допитаний експерт ОСОБА_16 повідомив суд, що у цьому кримінальному провадженні надавав судово-медичні висновки №805 від 24 січня 2020 року та №242/Д/805 від 24 січня 2020 року, на дослідження надавався протокол та відеозапис проведення слідчого експерименту за участі підозрюваної ОСОБА_12 від 21.10.2019 р. При цьому, зазначив, що особисто виїжджав на місце події.

На запитання сторони захисту повідомив, що не може відповісти на питання про те чи могли виникнути тілесні ушкодження у потерпілого за обставин, зазначених обвинуваченою в судовому засіданні, оскільки це питання не досліджувалось, так як на той момент під час слідчого експерименту обвинувачена повідомляла інші обставини.

Окрім показань вищевказаних осіб, вина обвинуваченої ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, також підтверджується наступними дослідженими судом процесуальними джерелами доказів, а саме:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0005053 від 19 жовтня 2019 року (а.п. 95 т.1);

- постанова про призначення групи прокурорів від 19 жовтня 2019 року (а.п. 96 т.1 );

- рапорт старшого інспектора Києво-Святошинского ВП ГУ НП в Київській області від 19 жовтня 2019 року про прийняття повідомлення про виявлення трупу (а.п. 97 т.1);

- протокол огляду місця події від 18 жовтня 2019 року з фототаблицею, згідно якого безпосереднім об`єктом огляду є територія домогосподарства (новобудова), яка розташована на земельній ділянці за кадастровим номером :03:009:5053 на відстані близько 400 м від автодороги АДРЕСА_1 . В кімнаті навпроти ліжка та дерев`яного стола на підлозі поряд із дерев`яним столиком та телевізором виявлено труп чоловіка в положенні лежачи на спині. Труп одягнений у футболку сірого кольору. Попереду справа на відстані 13 см від комірця розташоване лінійне пошкодження, довжиною 15 см, від якого до нижнього краю відходить широкий потік засохлої речовини бурого кольору. На верхній повіці правого ока розташований темно-фіолетовий синець. На зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу та передній поверхні колінних суглобів по одному садну. На передній поверхні грудей справа на рівні 3-го ребра розташована рана при зведенні країв лінійної форми з рівними краями довжиною близько 2,5 см. Під час огляду було виявлено та вилучено: змив з внутрішньої ручки вхідних дверей; предмет схожий на ніж із слідами рідини бурого кольору (РБК); змив сліду рідини бурого кольору (РБК) з підлоги; недопалки із попільнички; мобільний телефон марки «Siemens А55»; скляну прозору пляшку об`ємом 0,7 л. з етикеткою «Приватна колекція»; скляна чарка зі столу; змив сліду РБК з підлоги; 1 скляний стакан, 3 скляні чарки зі столу; футболка сірого кольору із пошкодженням та слідами РБК із написом «Венеція Італія»; змив з лівої руки потерпілого ОСОБА_15 ; змив з правої руки потерпілого ОСОБА_27 ; зрізи нігтьових пластин із піднігтьовим вмістом з лівої руки потерпілого ОСОБА_27 ; зрізи нігтьових пластин із нігтьовим вмістом з правої руки потерпілого ОСОБА_27 (а.п. 98-104, 105-122 т.1);

- акт констатації біологічної смерті від 19 жовтня 2019 року, згідно з яким ІНФОРМАЦІЯ_2 року о 00 годині 15 хвилин констатовано смерть ОСОБА_15 , з ознаками насильницької смерті (труп чоловіка лежить на спині, в області грудної клітини на 2 см правіше грудини в 4 міжребер`ї колото-різана рана 1,5-2 см довжиною) (а.п. 123 т.1);

- копія лікарського свідоцтва про смерть від 19 жовтня 2019 року, згідно з яким ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер від проникаючого колото-різаного порпання грудини з пошкодженням серця (а.п. 124);

- копія довідки № 8194 від 19 жовтня 2019 року, виданої КНП «ЦРЛ Києво-Святошинської районної ради», згідно з якою на момент огляду ОСОБА_12 о 02:15 год. 19 жовтня 2019 року лікарем, даних за гостру хірургічну патологію, що потребує оперативного лікування не виявлено (а.п. 125 т.1);

- протокол № 356 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 19 жовтня 2019 року, згідно з яким на момент огляд ОСОБА_12 перебувала в стані алкогольного сп`яніння (а.п. 126 т.1);

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19 жовтня 2019 року, згідно з яким ОСОБА_12 було затримано 18.10.2019 о 22 год. 00 хв. (а.п. 127-130 т.1);

- постанови про відібрання біологічних зразків, необхідних для проведення експертизи від 19 жовтня 2019 року (а.п. 133-134, 137-138, 141-142, 145-146 т.1);

- протокол отримання зразків для експертизи від 19 жовтня 2019 року, згідно з яким у ОСОБА_12 було відібрано зразки папілярного візерунку з обох рук для проведення дактилоскопічної експертизи (а.п. 135-136 т.1);

- протокол отримання зразків для експертизи від 19 жовтня 2019 року, згідно з яким у ОСОБА_12 було відібрано зразки змивів з рук для проведення молекулярно-генетичної експертизи (а.п. 139-140 т.1);

- протокол отримання зразків для експертизи від 19 жовтня 2019 року, згідно з яким у ОСОБА_12 було відібрано зразки нігтів з рук для проведення молекулярно-генетичної експертизи (а.п. 143-144 т.1);

- протокол отримання зразків для експертизи від 19 жовтня 2019 року, згідно з яким у ОСОБА_12 було відібрано зразки букального епітелію для проведення судової експертизи (а.п. 147-148 т.1);

- постанова про визнання та приєднання до справи речових доказів від 19 жовтня 2019 року, згідно якої визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0005053 від 19.10.2019: змив з внутрішньої ручки вхідних дверей; предмет схожий на ніж із слідами РБК; змив сліду РБК з підлоги; недопалки із попільнички; мобільний телефон марки «Siemens А55»; скляну прозору пляшку об`ємом 0,7 л. з етикеткою «Приватна колекція»; скляна чарка зі столу; змив сліду РБК з підлоги; 1 скляний стакан, 3 скляні чарки зі столу; футболка сірого кольору із пошкодженням та слідами РБК із написом «Венеція Італія»; змив з лівої руки потерпілого ОСОБА_15 ; змив з правої руки потерпілого ОСОБА_27 ; зрізи нігтьових пластин із піднігтьовим вмістом з лівої руки потерпілого ОСОБА_27 ; зрізи нігтьових пластин із нігтьовим вмістом з правої руки потерпілого ОСОБА_27 , які було виявлено та вилучено в ході огляду місця події у житловому будинку, що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером: 22480600:03:009:5053 в АДРЕСА_1 . Речові докази передано для зберігання при кімнаті зберігання речових доказів (а.п. 153-154 т.1);

- копія ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2019 року, згідно якої накладено арешт на : сині джинси, кофту фіолетового кольору; мобільний телефон марки «Самсунг моделі GТ-85830І», ІМЕІ: НОМЕР_1 із сім-картою « Київстар», а також зразки папілярних візерунків, з обох рук, зразки змивів з обох рук, зразки нігтів з обох рук, зразки букального епітелію, які були відібрано у ОСОБА_12 (а.п. 155 т.1);

- постанова про визнання та приєднання до справи речових доказів від 19 жовтня 2019 року про визнання речовими доказами вилучені сині джинси, кофту фіолетового кольору; мобільний телефон марки «Самсунг моделі GТ-85830І», ІМЕІ: НОМЕР_1 із сім-картою «Київстар», а також зразки папілярних візерунків, з обох рук, зразки змивів з обох рук, зразки нігтів з обох рук, зразки букального епітелію та передано для зберігання до кімнати зберігання речових доказів (а.п. 156-157 т.1);

- копія ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2019 року про накладення арешту на змив з внутрішньої ручки вхідних дверей; предмет схожий на ніж із слідами РБК; недопалки із попільнички; мобільний телефон марки «Siemens А55»; скляну прозору пляшку об`ємом 0,7 л. з етикеткою «Приватна колекція»; скляна чарка зі столу; змив сліду РБК з підлоги; 1 скляний стакан, 3 скляні чарки зі столу; футболка сірого кольору із пошкодженням та слідами РБК із написом «Венеція Італія»; змив з лівої руки потерпілого ОСОБА_15 ; змив з правої руки потерпілого ОСОБА_27 ; зрізи нігтьових пластин із піднігтьовим вмістом з лівої руки потерпілого ОСОБА_27 ; зрізи нігтьових пластин із нігтьовим вмістом з правої руки потерпілого ОСОБА_27 (а.п. 158 т.1);

- копія ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2019 року про надання дозволу на проведення огляду житлового будинку, що розташований на земельній ділянці з кадастровим номером: :03:009:5053 в АДРЕСА_1 (а.п. 159 т.1);

- протокол проведення слідчого експерименту від 21 жовтня 2019 року (з відеозаписом) за участі ОСОБА_12 (а.п. 161-164, 165 т.1);

- висновок експертного дослідження №805, згідно якого при судово-медичному дослідження трупа виявлено наступні тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення грудей з ушкодженням серця (рана - поверхні грудей справа, від якої в напрямку спереду-назад та дещо відходить рановий канал, за ходом якого ушкоджені хрящ 4-го ребра кологрудинній лінії та праві відділи серця, рановий канал довжиною за зондом 12см закінчується в задньому середостінні); синці повік обох очей; 4 подряпини передньої поверхні грудей справа; синець тилу лівої кисті; 3 садна лівого ліктьового та колінних суглобів. Смерть гр. ОСОБА_15 1981р.н. наступила внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудей з ушкодженням серця та розвитком (700мл крові в правій плевральній порожнині, 250мл крові в порожнині навколосерцевої сумки). Проникаюче колото-різане поранення грудей відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Проникаюче колото-різане поранення, враховуючи морфологію рани, наявність ранового каналу та дані медико-криміналістичного дослідження виникло від дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обух «П»-подібного перетину з найбільшою товщиною слідоутворюючої частини близько 1мм та лезо. Найбільша ширина слідоутворюючої частини клинка ранячого знаряддя була близько 20мм ±5мм. Індивідуальні ознаки травмуючого предмету при дослідженні пошкодження на клапті шкіри не виявлені. Подряпини утворились від дії гострого предмету, синці та садна утворились від дії тупих предметів та відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа виявлено 1,63%о етилового спирту, що за життя може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння (а.п. 168-170 т.1);

- висновок експерта №242/Д/805тр від 24 січня 2020 року, згідно якого при судово-медичному дослідженні трупа виявлено: проникаюче колото-різане поранення грудей з ушкодженням серця (рана передньої поверхні грудей справа, від якої в напрямку спереду-назад та дещо згори-вниз відходить рановий канал, за ходом якого ушкоджені хрящ 4-го ребра справа по кологрудинній лінії та праві відділи серця, рановий канал довжиною за зондом 12см закінчується в задньому середостінні); синці повік обох очей; 4 подряпини передньої поверхні грудей справа; синець тилу лівої кисті; 3 садна лівого ліктьового та колінних суглобів. Смерть гр. ОСОБА_15 1981 р.н. наступила внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудей з ушкодженням серця та розвитком крововтрати (700 мл крові в правій плевральній порожнині, 250мл крові в порожнині навколосерцевої сумки). Проникаюче колото-різане поранення грудей відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Проникаюче колото-різане поранення, враховуючи морфологію рани, наявність ранового каналу та дані медико-криміналістичного дослідження, виникло від дії одностороннє-гострого колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, що мав обух П-подібного перетину з найбільшою товщиною слідоутворюючої частини близько 1мм та лезо. Найбільша ширина слідоутворюючої частини клинка ранячого знаряддя була близько 20мм±5мм. Індивідуальні ознаки травмуючого предмету при дослідженні пошкодження на клапті шкіри не виявлені. Враховуючи об`єм ушкоджень за ходом ранового каналу, від виникнення проникаючого колото-різаного поранення грудей до смерті пройшло не більше 5-10 хвилин, протягом яких здатність до виконання активних дій потерпілим (бігати, ходити, повзати, чинити опір) на короткий проміжок часу не виключається. Подряпини утворились від дії гострого предмету, синці та садна утворились від дії тупих предметів та відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Характер реактивних змін в ушкоджених тканинах вказує, що від виникнення подряпин передньої поверхні грудей до смерті пройшло не більше 20-40 хвилин. Враховуючи морфологію синців та саден, синці утворились за 0-2 доби до настання смерті, садна - за 0-1 добу до настання смерті. Судово-медичних даних для визначення положення потерпілого під час заподіяння тому тілесних ушкоджень немає. Виходячи із ступеню розвитку трупних змін, що визначались при огляді трупа на місці виявлення ІНФОРМАЦІЯ_4 року в 00:35, смерть настала за 2-4 години до огляду. Механізм виникнення виявлених при дослідженні трупа тілесних ушкоджень під час слідчого експерименту ОСОБА_12 не показала. При судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа виявлено 1,63%о етилового спирту, що за життя може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння (а.п. 171-172 т.1);

- висновок експерта №10-1955 від 16 грудня 2019 року, згідно якого у наданих на дослідження змивах з рук підозрюваної ОСОБА_12 виявлено клітини з ядрами. Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених у змиві з правої руки підозрюваної ОСОБА_12 належать особі жіночої генетичної статі та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_15 . Походження вищевказаних клітин з ядрами від потерпілого ОСОБА_15 виключається. Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених у змиві з лівої руки підозрюваної ОСОБА_12 є змішаними, містять генетичні ознаки зразка крові потерпілого ОСОБА_15 та особи жіночої генетичної статі (а.п. 176-178, 179-190 т.1);

- висновок експерта №10-1957 від 19 грудня 2019 року, з додатками, з ілюстративною таблицею, згідно якого на наданих на дослідження зрізах нігтьових пластин з піднігтьовим змістом з рук підозрюваної ОСОБА_12 виявлено клітини з ядрами. Генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на зрізах нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом з рук підозрюваної ОСОБА_12 є змішаними, збігаються між собою, містять генетичні ознаки зразка крові потерпілого ОСОБА_15 та особи жіночої генетичної статі (а.п. 194-197, 198-199, 200-205 т.1);

- висновок експерта №17-1/1866 від 14 листопада 2019 року за результатами проведення комплексної судово-трасологічної та молекулярно-генетичної експертизи, з ілюстративною таблицею, згідно якого на наданому на дослідження ножі, який було вилучено в ході проведення огляду 18 жовтня 2019, слідів папілярних узорів (слідів пальців або долонь рук), не виявлено (а.п. 209-212, 213-215 т.1);

- висновок експерта №10-1956 від 18 грудня 2019 року за результатами проведення комплексної судово-трасологічної та молекулярно-генетичної експертизи, з результатами досліджень та ілюстративною таблицею до нього, згідно якого на наданому на дослідження предметі, зовні схожому на ніж виявлено кров людини та клітини з ядрами. Генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові та клітин з ядрами, виявлених на предметі, зовні схожому на ніж збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_15 . Генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові та клітин з ядрами, виявлених на предметі, зовні схожому на ніж збігаються між собою та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваної ОСОБА_12 (а.п. 217-223, 224, 225-231 т.1);

- висновок експерта №221 від 17 січня 2020 року, згідно якого на фрагментах марлі зі змивами з рук гр.. ОСОБА_15 виявлена кров людини, яка могла походити від потерпілого гр. ОСОБА_15 (а.п. 241-243 т.1);

- висновок експерта №220 від 17 січня 2020 року, згідно якого на ватних тампонах гігієнічної палички зі змивами в об.№1,2, надісланих на дослідження виявлена кров людини, яка могла походити від ОСОБА_15 (а.п. 245-247 т.1);

- висновок експерта №219 від 13 січня 2020 року, згідно якого на ватних тампонах гігієнічних паличок зі змивами в об.№№1-4, надісланих на дослідження виявлена кров людини, яка могла походити від ОСОБА_15 (а.п. 249-251 т.1);

- висновок експерта №92/ц від 02 грудня 2019 року, згідно якого кров, що знайдена в піднігтьовому вмісті лівої руки потерпілого ОСОБА_15 могла походити від особи (осіб), в крові якої (яких) знаходиться антиген Н ізосерорлогічної системи АВ0, що не виключає можливості її походження від самого потерпілого ОСОБА_15 (а.п. 253-256 т.1);

- висновок експерта №093/ц від 11 грудня 2019 року, згідно якого слина, що знайдена на недопалку сигарети могла походити від особи (осіб), в крові якої (яких) знаходиться антиген Н ізосерорлогічної системи АВ0, що не виключає можливості її походження від самого потерпілого ОСОБА_15 (а.п. 258-262 т.1);

- висновок експерта №99/ц від 20 грудня 2019 року, згідно якого сліди слини, що знайдені на скляному стакані та скляних чарках могли походити від особи (осіб), в крові якої (яких) знаходиться антиген Н ізосерорлогічної системи АВ0, що не виключає можливості її походження від самого потерпілого ОСОБА_15 (а.п. 264-268 т.1);

- висновок експерта №100/ц від 20 грудня 2019 року, згідно якого сліди слини, що знайдені на скляній чарці могли походити від особи (осіб), в крові якої (яких) знаходиться антиген Н ізосерорлогічної системи АВ0, що не виключає можливості її походження від самого потерпілого ОСОБА_15 (а.п. 270-273 т.1);

- висновок судово-психіатричного експерта №485 від 04 грудня 2019 року, згідно якого ОСОБА_12 під час скоєння інкримінованих їй дій на психічне захворювання не страждала, в тому числі не перебувала в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, а перебувала у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_12 під час скоєння інкримінованих їй дій могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_12 під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання не виявлено. ОСОБА_12 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_12 не потребує (а.п. 276-277 т.1);

- постанова про уточнення анкетних даних від 10 січня 2020 року (а.п. 15 т.2);

- постанова про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні від 20 лютого 2020 року, згідно якої вилучені змиви з рук, зрізи нігтів та буккальний епітелій підозрюваної ОСОБА_12 , а також зразок крові потерпілого ОСОБА_15 визнано речовими доказами та передано на зберігання до камери схову речових доказів Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області (а.п. 16, 17 т.2);

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 18 лютого 2020 року, з описом (а.п. 31-33 т. 2);

- висновок експерта №10-242 від 13 березня 2020 року за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, з результатами дослідження та ілюстративною таблицею (а.п. 60-64, 65-69, 70-72 т. 2);

- відповідь на запит начальника філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області, на лист Києво-Святошинської окружної прокуратури №1232 вих23 від 12.12.2023, в інтересах ОСОБА_12 , що надійшов до філії від ДУ «Київський слідчий ізолятор» 11.01.2024, щодо медичної допомоги та з інших питань, згідно з якою ОСОБА_12 прибула до ДУ «Київський слідчий ізолятор»: 21.10.2019 по прибутті до установи скарг на здоров`я не виказувала. Була оглянута черговим медичним персоналом. За даними первинного огляду даних за гостру терапевтичну патологію не виявлено. Тілесних ушкоджень не виявлено. Наявність хронічних захворювань заперечувала. За час перебування в установі 08.11.2021 була обстежена за допомогою мобільного діагностичного комплексу та 09.11.2021 консультована лікарями гінекологом та терапевтом. Діагноз: на момент огляду даних за гостру терапевтичну патологію не виявлено. Звичні невиношування вагітностей (зі слів), стан здоров`я ОСОБА_12 на даний час розцінюється як задовільний (а.п. 178 т.3).

Також в судовому засіданні було досліджено додаток до протоколу слідчого експерименту (CD-диск з відеозаписом слідчого експерименту від 21 жовтня 2019 року за участі ОСОБА_12 (а.п. 165 т.1).

Вирішуючи питання доведеності винуватості обвинуваченої ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед інших обставин, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Стаття 92 КПК України покладає обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно зі статтею 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна правова конструкція закріплена й у ч. 4 ст. 17 КПК України. Зі змісту ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України вбачається, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (п. 45) випливає, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Верховний Суд, ухвалюючи свої постанови, неодноразово роз`яснював, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання) «поза розумним сумнівом».

Дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення. (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 12 червня 2018 р. у справі № 712/13361/15).

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 04 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к).

За нормативним визначенням умисне вбивство (ст. 115 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причиновим зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винуватий усвідомлює, що може заподіяти смерть особи, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

Такі самі ознаки об`єктивної характерні і для умисного вбивства, вчиненого через необережність (ст. 119 КК України). З суб`єктивної сторони злочин характеризується необережністю: злочинною самовпевненістю або злочинною недбалістю.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності, взаємозв`язку, вважає, що у цьому провадженні існує достатня кількість належних, допустимих та достовірних доказів, на підставі яких можна зробити переконливий висновок щодо доведеності винуватості обвинуваченої ОСОБА_12 в інкримінованому їй діянні.

Попри те, що обвинувачена ОСОБА_12 не визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, вказуючи на те, що смерть ОСОБА_15 сталася в результаті нещасного випадку, її вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності.

Так, обвинувачена ОСОБА_12 , хоча й заперечувала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, проте вказувала, що після спільного вживання алкогольних напоїв мав місце конфлікт із ОСОБА_15 із використанням ножа. При цьому у своїх показаннях суду вона підтвердила, що вони боролися із ОСОБА_15 , а потім він впав від ножового поранення.

Про це ж повідомила у суді свідок ОСОБА_19 , що саме таку версію подій їй розказала ОСОБА_12 , звернувшись до неї одразу після події, зі словами про те, що вона вбила ОСОБА_15 , аналогічні показання дав свідок ОСОБА_21 .

А також про вчинення ОСОБА_12 вбивства ОСОБА_15 суду повідомив і батько загиблого - потерпілий ОСОБА_11 , якому сама обвинувачена одразу після подій в ході телефонної розмови повідомила і озвучила формулювання, що вона вбила його сина.

Окрім вищевказаних показань, винуватість обвинуваченої ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, також підтверджується наступними дослідженими судом процесуальними джерелами доказів, а саме: висновками судових експертиз біологічних зразків, вилучених на місці події. І хоча обвинувачена ОСОБА_12 посилається на те, що жодна із експертиз не містить вказівки на наявність її крові чи відбитків пальців на ножі, їх висновки не спростовують даних про перебування ОСОБА_12 та ОСОБА_15 в одному приміщенні, розпиванні спиртних напоїв, використання ножа та спричинення потерпілому поранення в область серця, що спричинило його смерть.

Натомість суд критично ставиться до показань обвинуваченої ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_15 самопоранився ножем, що спричинило його смерть, які суд розцінює як спосіб захисту обвинуваченої, спрямований на уникнення кримінальної відповідальності за вчинений особливо тяжкий злочин, оскільки будучи вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, стороною захисту не надано суду жодних доказів на підтвердження доводів обвинуваченої.

Таким чином, суд встановив, що обвинувачена ОСОБА_12 під час вчинення кримінального правопорушення мала умисел на спричинення смерті потерпілому на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. При цьому, вона усвідомлювала значення своїх дій, керувала ними та бажала завдати потерпілому тілесне ушкодження.

Із урахуванням цього, а також того, що усі зазначені докази зібрані із дотриманням вимог КПК України, суд бере їх до уваги та покладає в основу вироку.

Обставин, які б вказували на отримання потерпілим проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки в інший, ніж це встановлено під час розгляду, спосіб, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_12 в умисному протиправному заподіянні смерті, тобто вбивстві потерпілого ОСОБА_15 , поза розумним сумнівом та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 115 КК України.

Враховуючи вище викладене, дослідивши докази, які були надані суду, та надавши їм оцінку, суд дійшов висновку, що підстав кваліфікувати дії ОСОБА_12 за ст. 119 КК України як вбивство, вчинене через необережність, немає.

Судом також не встановлено такого ступеня протизаконного насильства або тяжкої образи з боку потерпілого ОСОБА_15 щодо обвинуваченої ОСОБА_12 , які би змусили її захищатися від протизаконних дій самого потерпілого. А твердження обвинуваченої ОСОБА_12 в судовому засіданні про те, що під час боротьби із ОСОБА_15 обвинувачена захищала своє життя і здоров`я, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Тому враховуючи наведене, дослідивши докази, які були надані суду, та надавши їм оцінку, суд дійшов висновку, що підстав кваліфікувати дії ОСОБА_12 , як умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони, також немає.

Натомість характер ушкоджень у потерпілого ОСОБА_15 - ножове поранення, його локалізація - серце, механізм їх спричинення, а також посткримінальна поведінка самої ОСОБА_12 , яка не викликала медичну допомогу, а побігла до сусідки та сама озвучила факт того, що вона вбила ОСОБА_15 , а також про це зазначила й батькові загиблого, переконує суд у тому що ОСОБА_12 усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачала їх суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Винуватість обвинуваченої ОСОБА_12 у вчиненні саме умисного вбивства частково узгоджується також із її показаннями отриманими в межах судового розгляду, з яких вбачається, що дійсно у конфлікті брали участь лише вони удвох (обвинувачена і потерпілий), тілесне ушкодження потерпілому спричинене ножом в область серця, тому суд оцінює такі показання обвинуваченої як такі, що узгоджуються із висновком судово-медичної експертизи, показаннями експерта та іншими доказами, що у сукупності підтверджує наявність причинового зв`язку між діяннями обвинуваченої та наслідками у вигляді смерті потерпілого.

Звідси, аналіз показань обвинуваченої ОСОБА_12 у суді, зважаючи на рівень їх аргументованості, переконливості та послідовності, а також інших обставин, дає підстави вважати показання обвинуваченої в частині заперечень наявності умислу на вбивство неправдивими.

Доводи сторони захисту про те, що обвинувачена отримала тілесні ушкодження внаслідок протизаконного насильства з боку потерпілого, посилаючись на наявність садна правої гомілки, суд до уваги не бере, так як під час огляду обвинуваченої відповідними профільними лікарями будь-яких тілесних ушкоджень в останньої не було виявлено.

Так, з наданої на дослідження суду копії довідки № 8194 від 19 жовтня 2019 року, виданої КНП «ЦРЛ Києво-Святошинської районної ради», на момент огляду ОСОБА_12 о 02:15 год. 19 жовтня 2019 року лікарем, даних за гостру хірургічну патологію, що потребує оперативного лікування не виявлено (а.п. 125 т.1). Крім того, згідно з відповіді на запит начальника філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області, на лист Києво-Святошинської окружної прокуратури №1232 вих23 від 12.12.2023, в інтересах ОСОБА_12 , що надійшов до філії від ДУ «Київський слідчий ізолятор» 11.01.2024, щодо медичної допомоги та з інших питань, ОСОБА_12 прибула до ДУ «Київський слідчий ізолятор»: 21.10.2019 по прибутті до установи скарг на здоров`я не виказувала. Була оглянута черговим медичним персоналом. За даними первинного огляду даних за гостру терапевтичну патологію не виявлено. Тілесних ушкоджень не виявлено. Наявність хронічних захворювань заперечувала. За час перебування в установі 08.11.2021 була обстежена за допомогою мобільного діагностичного комплексу та 09.11.2021 консультована лікарями гінекологом та терапевтом. Діагноз: на момент огляду даних за гостру терапевтичну патологію не виявлено. Стан здоров`я ОСОБА_12 на даний час розцінюється, як задовільний.

Таким чином, твердження обвинуваченої ОСОБА_12 та її захисника в судовому засіданні про те, що під час конфлікту обвинувачена отримала тілесні ушкодження ступінь тяжкості яких не визначався, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, при цьому будь-яких доказів стосовно цього сторона захисту в судовому засіданні суду не надала.

Враховуючи наведене вище, у задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_12 про призначення судово-медичної експертизи для визначення ступеня тяжкості отриманих нею тілесних ушкоджень (а.п. 50-53 т. 3) відмовлено, оскільки перевірити ці обставину у встановленому законом порядку суд позбавлений можливості, у зв`язку з тим, що матеріали справи не містять інформації з цього приводу.

Суд звертає увагу, що в задоволенні клопотання сторони захисту про надання доручення органу досудового розслідування провести за участі обвинуваченої ОСОБА_12 слідчий експеримент, під час якого відтворити механізм отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_15 та за результатами проведеного слідчого експерименту з обвинуваченою призначити додаткову судово-медичну експертизу на вирішення якої поставити питання: «Чи могли виникнути тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_15 за обставин, зазначених обвинуваченою ОСОБА_12 на слідчому експерименті?», судом відмовлено, у зв`язку з його безпідставністю, відсутністю належного обґрунтування та з огляду на обставини кримінального провадження у цій конкретній справі.

При цьому, суд наголошує, що зміна показань обвинуваченою в суді не є безумовною підставою для призначення нової експертизи та не обумовлює збирання нових доказів сторонами кримінального провадження для підтвердження чи спростування нової версії, навпаки докази за своєю правовою природою є сталими та такими, що узгоджуються між собою або є суперечать один одному.

Поряд з цим, суд зауважує, що у зв`язку з відставкою одного з членів колегії суддів, згідно з протоколом від 18 березня 2024 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями та включено до складу колегії суддю ОСОБА_3 , замість вибувшої судді ОСОБА_28 . У зв`язку з чим, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 березня 2024 року, враховуючи думку сторін кримінального провадження, продовжено судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні новим складом суду зі стадії вирішення питання про допит експерта, визнавши в порядку ч. 2 ст. 319 КПК України недоцільним розпочинати судовий розгляд з початку та здійснювати повторно всі процесуальні дії, які вже здійснювалися під час судового розгляду вказаного провадження до заміни суддів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_12 виду та розміру покарання, суд бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про її особу, яка за місце проживання характеризується посередньо, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судима.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_12 згідно із ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_12 , згідно з ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах.

З огляду на викладене, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченій ОСОБА_12 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України покарання у виді позбавлення волі.

Призначене обвинуваченій ОСОБА_12 покарання у виді реального позбавлення волі є необхідним й достатнім для її виправлення, запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень в майбутньому та є домірним скоєному.

При цьому, призначаючи розмір покарання у виді позбавлення волі суд враховує положення ст. 416, 421 КПК України та правового висновку, викладеному у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 грудня 2020 року (справа № 44/2200/15-к) про неприпустимість призначення більш суворого покарання при повторному розгляді справи судом першої інстанції, якщо попередній вирок не скасовувався з мотивів м`якості попереднього покарання за апеляційною скаргою прокурора чи потерпілого.

З огляду на те, що вирок щодо ОСОБА_12 від 16 червня 2022 року апеляційний суд переглядав за апеляційною скаргою ОСОБА_12 та скасував, у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону щодо законності складу суду, а питання про вид та розмір покарання не розглядав, тому суд у даному кримінальному провадженні наразі позбавлений процесуальної можливості призначити більш, ніж сім років позбавлення волі, оскільки саме такий розмір був призначений попереднім вироком суду, що є мінімальною межею для даного виду правопорушення відповідно до ч. 1 ст. 115 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_12 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - у вигляді тримання під вартою. Строк призначеного покарання обчислювати з моменту фактичного затримання обвинуваченої ОСОБА_12 а саме з 18 жовтня 2019 року.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2019 року, згідно з якою накладено арешт на: сині джинси, кофту фіолетового кольору; мобільний телефон марки «Самсунг моделі GТ-85830І», ІМЕІ: НОМЕР_1 із сім-картою « Київстар», а також зразки папілярних візерунків, з обох рук, зразки змивів з обох рук, зразки нігтів з обох рук, зразки букального епітелію, які були відібрано у ОСОБА_12 , скасувати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2019 року на змив з внутрішньої ручки вхідних дверей; предмет схожий на ніж із слідами РБК; недопалки із попільнички; мобільний телефон марки «Siemens А55»; скляну прозору пляшку об`ємом 0,7 л. з етикеткою «Приватна колекція»; скляна чарка зі столу; змив сліду РБК з підлоги; 1 скляний стакан, 3 скляні чарки зі столу; футболка сірого кольору із пошкодженням та слідами РБК із написом «Венеція Італія»; змив з лівої руки потерпілого ОСОБА_15 ; змив з правої руки потерпілого ОСОБА_27 ; зрізи нігтьових пластин із піднігтьовим вмістом з лівої руки потерпілого ОСОБА_27 ; зрізи нігтьових пластин із нігтьовим вмістом з правої руки потерпілого ОСОБА_27 , скасувати.

На підставі ст. 124 КПК України процесуальні витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченої.

Долю речових доказів у кримінальному проваджені суд вирішує, згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 368-371, 373-374, 376, 394, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_12 рахувати з 18 жовтня 2019 року, тобто з моменту її фактичного затримання.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вступу вироку в законну силу залишити попередній - у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Стягнути з ОСОБА_12 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз на загальну суму - 40 709 (сорок тисяч сімсот дев`ять) гривень 16 (шістнадцять) копійок, а саме:

- за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи (висновок експерта № 10-1955 від 16 грудня 2019 року - 7939 грн 25 коп.;

- за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи (висновок експерта № 10-1957 від 19 грудня 2019 року - 4767 грн 96 коп.;

- за проведення судової дактилоскопічної та молекулярно-генетичної експертизи (висновок експерта № 17-1/1866 від 14 листопада 2019 року та висновок експерта № 10-1956 від 18 грудня 2019 року - 14 367 грн 06 коп.;

- за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи (висновок експерта № 10-242 від 13 березня 2020 року - 13 634 грн 89 коп.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2019 року, згідно з якою накладено арешт на: сині джинси, кофту фіолетового кольору; мобільний телефон марки «Самсунг моделі GТ-85830І», ІМЕІ: НОМЕР_1 із сім-картою « Київстар», а також зразки папілярних візерунків, з обох рук, зразки змивів з обох рук, зразки нігтів з обох рук, зразки букального епітелію, які були відібрано у ОСОБА_12 , скасувати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 жовтня 2019 року на змив з внутрішньої ручки вхідних дверей; предмет схожий на ніж із слідами РБК; недопалки із попільнички; мобільний телефон марки «Siemens А55»; скляну прозору пляшку об`ємом 0,7 л. з етикеткою «Приватна колекція»; скляна чарка зі столу; змив сліду РБК з підлоги; 1 скляний стакан, 3 скляні чарки зі столу; футболка сірого кольору із пошкодженням та слідами РБК із написом «Венеція Італія»; змив з лівої руки потерпілого ОСОБА_15 ; змив з правої руки потерпілого ОСОБА_27 ; зрізи нігтьових пластин із піднігтьовим вмістом з лівої руки потерпілого ОСОБА_27 ; зрізи нігтьових пластин із нігтьовим вмістом з правої руки потерпілого ОСОБА_27 , скасувати.

Речові докази: - ніж з ручкою коричневого кольору зі слідами крові, змиви крові, недопалки цигарок, 4 скляних чарки, 1 скляний стакан, пляшка ємністю 0,7 л з етикеткою «Приватна колекція», змиви з рук, зрізи нігтів та футболка сірого кольору померлого ОСОБА_15 , передані на зберігання до камери схову речових доказів Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області - знищити;

- мобільний телефон марки «CіменсА 55», належний ОСОБА_15 , вилучені в ході проведення огляду новобудови, переданий на зберігання до камери схову речових доказів Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області - передати потерпілому ОСОБА_11 ;

- змиви з рук, зрізи нігтів, зразок буккального епітелію ОСОБА_12 та зразок крові померлого ОСОБА_15 - передані на зберігання до камери схову речових доказів Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області - знищити;

- сині джинси, кофта та мобільний телефон марки «Samsung» ОСОБА_12 , вилучені в ході затримання в порядку ст.208 КПК України - направлені для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи - повернути ОСОБА_12 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3