печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1-го відділу (розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту) управління організації розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1-го відділу (розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту) управління організації розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи означене клопотання слідчий вказує наступне.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000792 від 24.04.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 438 КК України.

Слідчий вказує, що військовослужбовці 34-го ДІП 76-ї ДШІД ПДВ ЗС РФ (військова частина НОМЕР_1 , пункт постійної дислокації - АДРЕСА_1 ), в тому числі ОСОБА_6 , обіймаючи посаду навідника 4-ї десантно-штурмової роти (далі - ДР), діючи у складі 2-ї БТГр цього полку, починаючи з 24.02.2022, прийняв безпосередню участь у актах збройної агресії, в тому числі в період часу з 27.02.2022 по 30.03.2022 на території міста Буча Київської області, а тому відповідно до ст. 43 ДП І мав статус комбатанта і був зобов`язаний дотримуватися норм міжнародного права, застосовуваного в період збройних конфліктів.

У березні 2022 року ОСОБА_6 разом з іншими військовослужбовцями 234-го ДШП 76-ї ДШІД ПДВ ЗС РФ перебували на території міста Буча, а саме утримували та контролювали сектор міста, який частково охоплював вулицю Яблунську, у томі числі прибудинкову територію житлового будинку АДРЕСА_2 .

У підвальному приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 з початку березня 2022 року перебували місцеві жителі, які були одягнуті у цивільний одяг, участі у бойових діях не брали, до таких дій не готувалися, не мали при собі жодної зброї, знарядь чи засобів, що могли б загрожувати військовослужбовцям ЗС РФ, тобто були цивільними особами, які ховалися у підвальному приміщенні та своєю поведінкою не компрометували, не провокували і не становили загрози. Про вказані обставини було достеменно відомо військовослужбовцям ЗС РФ, які після взяття міста Буча під контроль, наказали вказаними особам перебувати в зазначеному підвальному приміщенні та періодично перевіряли їх, контролюючи їх таким чином.

20.03.2022 в другій половині дня ОСОБА_6 у форменному одязі військовослужбовця ЗС РФ, будучи озброєним автоматичною стрілецькою зброєю, спорядженою бойовими набоями, спустившись до підвального приміщення житлового будинку АДРЕСА_2 , де знаходилися цивільні особи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , наказав вказаним особам здати мобільні телефони для перевірки. При цьому ОСОБА_6 наказав ОСОБА_7 зібрати мобільні телефони та винести їх на вулицю. Отримавши вказаний наказ ОСОБА_7 зібрав мобільні телефони та попрямував до виходу з підвального приміщення.

Далі без розриву у часі ОСОБА_6 , в порушення положень ст. ст. 32, 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 та п.п. а. 1) п. а) ч. 2 ст. 75 ДП І, перебуваючи біля входу до вказаного підвального приміщення, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 є цивільною особою, яка перебуває під захистом міжнародного гуманітарного права, та не становить загрози, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою спричинення смерті ОСОБА_7 , здійснив не менше чотирьох пострілів з наявної у нього автоматичної стрілецької зброї в потерпілого, який перебував на сходах до вказаного підвального приміщення.

У наслідок указаних умисних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_7 заподіяно наступні тілесні ушкодження: наскрізне вогнепальне кульове поранення лівої стопи з вхідною раною, яку дослідити не вдалося через травматичну ампутацію лівої нижньої кінцівки, раньовим каналом, що проходить в товщі стопи з руйнуванням м?яких тканин і кісток, з напрямком зверху донизу, дещо ззаду до переду, справа наліво та закінчується вихідною раною N?1 на підошовній поверхні лівої стопи, ближче до зовнішнього краю; два наскрізних вогнепальних кульових поранення на правому плечі з вхідним ранами №2 та №3 на задньо-зовнішній поверхні правого плеча в верхній третині, з раньовими каналами, що ідуть в товщі м?яких тканин в напрямку зверху догори, справа наліво, спереду до заду, довжиною 10 см та 11 см, та закінчується вихідними ранами №4 та №5 з ушкодженням правої підключичної вени, відповідно до ушкоджень в м?які тканини; наскрізне вогнепальне кульове поранення голови з вхідною раною №6 в області нижньої частини проти завитка лівої вушної мушлі, з раньовими каналом, що проходить в глибині лицевого черепа в напрямку дещо ззаду до переду, зліва направо, дещо зверху донизу з численними багато уламковими переломами кісток обличчя та закінчується (вихідною) раною №7 в правій орбітально-щічно-виличній області, з руйнуванням структур правого ока, загальною довжиною 20 см, відповідно до ушкоджень крововиливи в м?які тканини, які у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння та знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв?язку з настанням смерті.

Смерть ОСОБА_7 наступила внаслідок наскрізного вогнепального кульового поранення голови з ушкодженням кісток черепа відразу на місці події.

Військовослужбовець 2-ї БТГр 234-го ДШП 76-ї ДШД ПДВ ЗС РФ ОСОБА_6 після скоєння навмисних дій відносно ОСОБА_7 залишив місце події.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, що поєднане з умисним вбивством, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України.

Крім того, проведеним на даний час досудовим розслідуванням установлено, що громадянин РФ, військовослужбовець 234-го ДШП 76-ї ДШД ПДВ ЗС РФ (військова частина НОМЕР_1 , пункт постійної дислокації - АДРЕСА_1 ) ОСОБА_6 , обіймаючи посаду навідника 4-ї десантно-штурмової роти (далі - ДШР), діючи у складі 2-ї БТГр цього полку, починаючи з 24.02.2022, прийняв безпосередню участь у актах збройної агресії, в тому числі в період часу з 27.02.2022 по 30.03.2022 на території міста Буча Київської області, а тому відповідно до ст. 43 ДП І мав статус комбатанта і був зобов`язаний дотримуватися норм міжнародного права, застосовуваного в період збройних конфліктів.

У березні 2022 року ОСОБА_6 разом з іншими військовослужбовцями 234-го ДШП 76-ї ДШД ПДВ ЗС РФ перебували на території міста Буча, а саме утримували та контролювали сектор міста, який частково охоплював вулицю Жовтневу (з 12.04.2023 вул. Левка Лук`яненка), у томі числі перехрестя вулиць Жовтнева та Вокзальна (з 12.04.2023 вул. Захисників України), де був облаштований блок-пост російсько-окупаційних військ.

У цей же період часу у приватних будинках по АДРЕСА_3 перебували місцеві жителі, які були одягнуті у цивільний одяг, участі у бойових діях не брали, до таких дій не готувалися, не мали при собі жодної зброї, знарядь чи засобів, що могли б загрожувати військовослужбовцям ЗС РФ, тобто були цивільними особами, які ховалися у приміщенні будинку та своєю поведінкою не компрометували, не провокували і не становили загрози. Про вказані обставини було достеменно відомо військовослужбовцям ЗС РФ, які після взяття міста Буча під контроль, розмістили свій блок-пост, здійснювали періодичні перевірки та патрулювання в районі вказаних будинків, контролюючи їх таким чином.

У денний час в період з 9 по 10 березня 2022 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 у форменому одязі військовослужбовця ЗС РФ, будучи озброєним автоматичною стрілецькою зброєю, спорядженою бойовими набоями, разом з іншими військовослужбовцями ЗС РФ, перебував на території блок-поста, на АДРЕСА_4 , де з хвіртки вказаного приватного будинку до військовослужбовців ЗС РФ вийшла цивільна особа ОСОБА_13 , який вступив у діалог з ОСОБА_6 .

Надалі, ОСОБА_6 , перебуваючи на проїжджій частині вулиці Жовтневої, усвідомлюючи, що ОСОБА_13 є цивільною особою, яка перебуває під захистом міжнародного гуманітарного права, та не становить загрози, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою спричинення смерті ОСОБА_13 , в порушення положень ст. ст. 32, 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 та п.п. a.1) п. а) ч. 2 ст. 75 ДП І, здійснив не менше двох пострілів з наявної у нього автоматичної стрілецької зброї в потерпілого ОСОБА_13 , який перебував біля входу до двору будинку АДРЕСА_4 , чим спричинив смерть останнього.

Смерть ОСОБА_13 настала внаслідок наскрізних вогнепальних поранень лівої нижньої кінцівки з ушкодженням судинно-нервового пучка лівого стегна, органів черевної порожнини (сигмоподібна кишка, масивний крововилив в черевну порожнину), яка ускладнилось масивною крововтратою (малокрів`я внутрішніх органів).

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, що поєднане з умисним вбивством, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України 04.04.2024 у кримінальному провадженні № 0000037 від 27.02.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженецю с. Кижинга Республіки Бурятії, Російської Федерації, проживаючому за адресою: АДРЕСА_5 , громадянину Російської Федерації, складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України за фактом вбивства ОСОБА_7

ОСОБА_6 06.04.2024 повідомлено про підозру відповідно до ч. 3 ст. 111, ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, через неможливість вручення у день складення, у зв`язку із його перебуванням на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, тобто РФ, шляхом публікації письмового повідомлення про підозру в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, тобто газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім того, Головним слідчим управлінням Національної поліції України 29.05.2024 у кримінальному провадженні № 0000037 від 27.02.2022 ОСОБА_6 , складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України за фактом вбивства ОСОБА_13

ОСОБА_6 31.05.2024 та 31.05.2024 повідомлено про підозру відповідно до ч. 3 ст. 111, ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, через неможливість вручення у день складення, у зв`язку із його перебуванням на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, тобто РФ, шляхом публікації письмового повідомлення про підозру в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, тобто газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до вимог абзацу 3 ч. 8 ст. 135 КПК України копію повідомлення про підозру ОСОБА_6 06.04.2024 та 31.05.2024 вручено його захиснику - адвокату ОСОБА_4 .

Одночасно, в указаний вище спосіб опубліковано повістки про виклик ОСОБА_6 як підозрюваного до слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України на 15.04.2024, 16.04.2024 , 17.04.2024, 06.06.2024, 07.06.2024 та 08.06.2024.

Також, 06.04.2024 та 31.05.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_6 надіслано останньому через профіль в соціальній мережі «ВКонтакте» (електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 та на електронну пошту (електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Згідно абзацу 2 ч. 8 ст. 135 КПК України ОСОБА_6 , вважається таким, який належним чином повідомлений про підозру і про виклики до слідчого, з моменту опублікування повідомлення про підозру та повісток про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Однак, підозрюваний ОСОБА_6 до Головного слідчого управління Національної поліції України відповідно до опублікованих повісток безпідставно не з`явився, про причини неявки не повідомив.

У зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, останнього 18.04.2024 оголошено в розшук, проведення якого доручено Департаменту карного розшуку Національної поліції України.

Згідно інформації Департаменту карного розшуку Національної поліції України Головному слідчому управлінню Національної поліції України від 22.04.2024 № 35911-2024 заведено 22.04.2024 оперативно-розшукову справу «Розшук» № 14/377 стосовно ОСОБА_6 та відомості про його розшук внесено до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України».

Матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України за фактом вбивства ОСОБА_14 , 24.04.2024 виділені з кримінального провадження № 0000037 від 27.02.2022 в окреме провадження № 0000792.

Матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України за фактом вбивства ОСОБА_13 , 10.06.2024 виділені з кримінального провадження № 0000037 від 27.02.2022 в окреме провадження № 0001088.

10.06.2024 матеріали досудових розслідувань № 0001088 та № 0000792 об`єднані в одне провадження під загальним номером № 0000792.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 , розуміючи, що він вчинив кримінальне правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, відчуваючи страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинене кримінальне правопорушення, достовірно знаючи про наявність кримінального провадження, в якому досліджуються обставини вчинення ним кримінально карних діянь, намагатиметься ухилитися від органів досудового розслідування та уникнути відповідальності.

Матеріалами досудового розслідування підтверджується, що ОСОБА_6 , може перебувати за межами території України, а саме на території РФ, тобто держави-агресора, або на тимчасово окупованих територіях України. Більше того, РФ, як державою, що здійснює збройну агресію проти України, вживаються заходи для переховування ОСОБА_6 з метою уникнення ним кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, у вчинення якого він обґрунтовано підозрюється.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що на даний час у кримінальному провадженні проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування; не встановлені усі співучасники кримінального правопорушення, місця зберігання знаряддя та засобів вчинення кримінального правопорушення; отримано не всі дані щодо місць проживання та перебування інших осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, де можуть зберігатися об`єкти, які були або є знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Указане дає підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, буде намагатися знищити, сховати або спотворити вказані речові докази, які мають значення для кримінального провадження.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконний вплив на свідків, інших підозрюваних, обґрунтовується тим, що під час досудового розслідування ОСОБА_6 , використовуючи своє становище військовослужбовця РФ, що маючи відповідний суспільний, матеріальний та інші види впливів, може з`ясувати місця проживання свідків та здійснити незаконний вплив на останніх, а також на інших підозрюваних. Крім того, наразі не встановлено та не допитано усіх осіб, яким відомі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та обставини вчинення інших кримінальних правопорушень, які можуть впізнати особу підозрюваного, та яким відомі інші обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження та які в свою чергу викривають ОСОБА_6 , а тому останній, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних або іншим шляхом перешкоджати їх встановленню.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 , діючи у складі ЗС РФ, що здійснюють збройну агресію проти України, безпосередньо реалізує завдання вищого політичного і військового керівництва РФ з ліквідації суверенітету і незалежності України, без яких неможливо буде виконати завдання кримінального провадження.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 , враховуючи його безкарність після здійснення даного кримінального правопорушення, продовжує участь у воєнних діях в Україні та існує висока вірогідність вчинення ним інших кримінальних правопорушень, у тому числі воєнних.

Аналіз наведених доказів у їх сукупності, дає достатні підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 внесене клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив, просить відмовити так як, воно є необґрунтованим та безпідставним.

Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, заперечення захисника, вивчивши клопотання з доданими до нього документами, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000792 від 24.04.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 438 КК України.

ОСОБА_6 06.04.2024 повідомлено про підозру відповідно до ч. 3 ст. 111, ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження, є серед іншого забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. При чому застосування концепції належної правової процедури являє собою складну багатоелементну систему. Він включає в себе якісне законодавство з вичерпним переліком випадків обмеження прав людини та чіткими умовами таких обмежень; компетентнісну складову - діяльність суб`єктів процесуальної діяльності, яка має відповідати нормам кримінального процесуального кодексу; процедури, спрямовані на вирівняння викривлень процесу, пов`язаних з недобросовісним виконанням процедурних приписів.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку,встановлених законом.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наряду з вказаним, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри ОСОБА_6 слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання, а саме:

- протоколом місця події від 10.04.2022 і протоколом огляду трупа № 247 від 26.04.2022;

- протоколом пред`явлення трупа №247 для впізнання свідку ОСОБА_15 ;

- висновком експерта № 247/П1 від 26.04.2022;

- показаннями свідків ОСОБА_16 (протокол від 21.02.2024), ОСОБА_17 (протокол від 01.02.2024), ОСОБА_18 (протокол від 01.02.2024) та показаннями потерпілих ОСОБА_15 (протокол від 14.06.2023), ОСОБА_19 (протокол від15.02.2024), ОСОБА_20 (протокол від 15.02.2024), ОСОБА_11 (протокол від 15.02.2024), ОСОБА_10 (протокол від 14.02.2024), ОСОБА_21 (протокол від 31.01.2024), ОСОБА_12 (протокол від 01.02.2024), ОСОБА_22 (протокол від 02.02.2024), ОСОБА_9 (протокол від 03.02.2024), ОСОБА_8 (протокол від 16.01.2024);

- протоколами проведення слідчого експерименту із потерпілими ОСОБА_11 (від 15.02.2024), ОСОБА_10 (від 15.02.2024), ОСОБА_8 (від 31.01.2024);

- висновком експерта №247/П2 від 18.04.2024;

- інформацією військової частини НОМЕР_2 від 25.04.2024 № 222/10Д/2662;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_8 (протокол від 21.02.2024);

- протоколом місця події від 13.04.2022 і протоколом огляду трупа № 190 від 16.04.2022;

- протоколом пред`явлення трупа №190 для впізнання свідку ОСОБА_23 ;

- висновком експерта № 190/П1 від 16.04.2022;

- показаннями свідків ОСОБА_24 (протокол від 20.04.2024), ОСОБА_25 (протокол від 23.03.2024), ОСОБА_26 (протокол від 27.05.2024) та показаннями потерпілої ОСОБА_23 (протокол від 19.03.2024);

- протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_24 (від 24.04.2024);

- висновком експерта №190/П2 від 10.05.2024;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_24 ( протокол від 24.04.2024);

- інформацією ІНФОРМАЦІЯ_4 від 25.04.2024 № 222/10Д/2662.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_6 буде продовжувати переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обов`язковою умовою для здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено нормою національного законодавства, а саме статтею 575 КПК України передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з цим, зазначена вимога міститься і у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатись завірена постанова про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Так, згідно Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої наказом МВС України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, Держкомкордону, Державної митної служби України від 09.01.1997 року №3/1/2/5/2/2, підставою для міжнародного розшуку громадян України є запит правоохоронного органу надісланий до НЦБ. НЦБ вивчає одержані матеріали, при потребі запитує в ініціатора додаткові відомості і, за прийнятими Інтерполом правилами, надсилає запит до Генерального секретаріату Інтерполу або в Національне центральне бюро Інтерполу відповідної країни. Про здійснений запит НЦБ письмово інформує ініціатора, який після цього зобов`язаний негайно повідомляти нові відомі факти щодо розшукуваних для коригування розшукових заходів за кордоном.

Частина 6 статті 193 КПК України містить імперативну норму, з якої слідує, що слідчий суддя обирає запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статей Конвенції випадків до процедури, встановленої законом.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого, так як матеріали клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 тяжких злочинів, та наявність ризиків, а саме, те що підозрюваний має можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та фактично вже переховується від слідства; може знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; має можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; схильний вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою обрання більш м`якого запобіжного заходу та наряду з вказаним доведено, що підозрюваний перебуває у міжнародному розшуку.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, ч. 6 ст. 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 1-го відділу (розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту) управління організації розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1