ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/5698/23
Провадження № 11кп/818/336/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м.Харків апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м.Харкова від 22 вересня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному 10 травня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001109, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сороківка, Харківського району, Харківської області, не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Вироком Київського районного суду м.Харкова від 22 вересня 2023 року засуджено ОСОБА_7 за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнаний винним в тому, що він 08 травня 2023 року у вечірній час доби, знаходився у кімнаті за своїм місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 . В ході вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виникла сварка на побутовому грунті. ОСОБА_7 , діючи з мотивів, викликаних раптово виниклими особистими неприязними відносинами, обумовленими сваркою, наніс ОСОБА_9 один удар рукою в область обличчя, від чого вона впала на підлогу вдарившись головою.

В результаті дій ОСОБА_7 , ОСОБА_9 спричинено: закрита черепно-мозкова травма; множинні підшкірні гематоми м`яких тканин обличчя, субдуральна гематома на рівні правої гемісфери головного мозку, забій головного мозку, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

До початку судового розгляду прокурор подав до апеляційного суду заяву в якій, посилаючись на ст.403 КПК України відмовився від апеляційної скарги на вирок Київського районного суду м.Харкова від 22 вересня 2023 року.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали

Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, не оскаржуючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, винуватості та кваліфікації його дій, просить вирок Київського районного суду м.Харкова від 22 вересня 2023 року змінити в частині призначеного покарання та призначити йому покарання за ч.1 ст.121 КК України із застосуванням вимог ст.69 КК України.

В обґрунтування посилається на те, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання не в повній мірі врахував пом`якшуючі покарання обставини, а саме те, що він вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, не відмовлявся давати показання, помирився з потерпілою, не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.

Також просить врахувати, що до арешту він постійно працював та мав на утриманні свою співмешканку - потерпілу та її матір.

Захисник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, не оскаржуючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, винуватості та кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок Київського районного суду м.Харкова від 22 вересня 2023 року змінити в частині призначеного покарання та призначити обвинуваченому покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням (іспитовим строком).

В обґрунтування посилається на те, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання не в повній мірі врахував пом`якшуючі покарання обставини, а саме те, що він не судимий, вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, з потерпілою, яка є його співмешканкою та проживали однією сім`ю 17 років примирився та вони прийняли рішення надалі жити разом, будь-яких претензій потерпіла до обвинуваченого не має. Також просить врахувати, що обвинувачений за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліках лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має ряд тяжких хронічних, психічних захворювань.

Наведене, на думку захисника, свідчить про можливість застосування до обвинуваченого вимог ст.75 КК України.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор в судовому засіданні вважала необґрунтованими апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника і просила залишити їх без задоволення.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні вимоги апеляційних скарг підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційних скарг, зваживши на доводи прокурора, обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Мотиви суду

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається з вироку суду, судовий розгляд було проведено за процедурою, передбаченою ч.3 ст.349 КПК України, з врахуванням цього суд встановив фактичні обставини кримінального провадження та відповідно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.121 КК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведення винуватості та кваліфікації його дій, які в апеляційній скарзі не оскаржуються, у відповідності з нормами ч.2 ст.394, ст.404 КПК України в апеляційному порядку не перевіряються.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції з урахуванням вимог та обставин, передбачених статтями 50, 65-67 КК України, правових позицій, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини та наслідки його вчинення, данні про особу винного, який не судимий, не одружений, перебуває у сімейних відносинах без реєстрації шлюбу, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем попереднього ув`язнення в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» характеризується посередньо.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №276 від 29 травня 2023 року страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю.

Судом першої інстанції також були враховані й обставини, на які посилається апелянт, а саме щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини вчиненого злочину, а також осуду своїх дій, наявності відчуття жалю за скоєне, розуміння наслідків своїх дій, про що зазначено стороною обвинувачення в ході судового розгляду, виходячи з процесуальної поведінки обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду.

При цьому, враховуючи, що обвинувачений фактично проживає з потерпілою однією сім`єю без реєстрації шлюбу 17 років, то судом першої інстанції вірно визнано обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 - вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

З огляду на викладене, наявність щирого каяття, яку суд визнав в якості обставини, що пом`якшує покарання відповідно до вимог ст. 66 КК України, колегія суддів вважає призначене ОСОБА_7 покарання (його вид та строк) таким, що цілком відповідає загальним засадам призначення покарання та його меті, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, відповідає вимогам ст.50, 65 КК України, є пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчиненого та його наслідкам.

При цьому, колегія суддів не вбачає підстав вважати призначене судом першої інстанції покарання, явно несправедливим внаслідок суворості, оскільки воно призначено в мінімальних межах санкції статті закону України про кримінальну відповідальність.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 , а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, а звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України - не стане ефективним та дієвим для досягнення мети щодо його виправлення.

За таких обставин, апеляційні вимоги захисника про зміну вироку та застосування до обвинуваченого вимог ст.75 КК України, з урахуванням наведених ним доводів, належить вважати безпідставним та такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на зазначені обставини та дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, колегія суддів також не вбачає правових підстав для застосування до ОСОБА_7 вимог ст.69 КК України та подальшого пом`якшення покарання, як на цьому акцентує в апеляційній скарзі обвинувачений.

Апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника не містять переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність висновків місцевого суду щодо правильності призначеного ОСОБА_7 покарання та справедливості обраного йому заходу примусу. При цьому вказані захисником та обвинуваченим в апеляційних скаргах обставини, що на їх думку, суттєво могли пом`якшити покарання, враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, у зв`язку з чим, покарання й було призначено обвинуваченому в мінімальних межах санкції статті закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, вирок суду щодо ОСОБА_7 є законним, обґрунтованим і вмотивованим, відповідає вимогам ст.370 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м.Харкова від 22 вересня 2023 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Колегія суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3