Справа № 182/3734/24
Провадження № 1-кс/0182/714/2024
У Х В А Л А

Іменем України

08.07.2024 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засіння ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Нікополі клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 яке погоджено прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07.2024 за № 0000852 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, військовослужбовця, солдата, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке мотивоване наступним:

Відповідно до ч. 8 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст. 10, ст. 11, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022, затвердженого Законом України №2105-ІХ від 10.03.2022, громадянин України ОСОБА_5 призваний до Збройних Сил України за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , перебуває у військовому званні «солдат».

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду стрільця 2 взводу 4 роти 2 батальйону 86 полку охорони, у військовому званні «солдат», де проходить військову службу по теперішній час.

Відповідно до ст.ст. 3, 28 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорсткому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Поряд з цим, відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком для громадян України; ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Будучи стрільцем 2 взводу 4 роти 2 батальйону 86 полку охорони, частини НОМЕР_1 , тобто військовою службовою особою, солдат ОСОБА_5 до вимог ст. ст. 6, 9, 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, військової присяги, віддано служити «Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів начальників, беззастережно, неухильно, точно та у встановлений строк виконувати їх накази, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі Дисциплінарний статут ЗС України), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, застосовувати зброю лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках, відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України.

Незважаючи на це, солдат ОСОБА_5 усупереч вимог вищенаведеного законодавства, діючи з прямим умислом, та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажав їх настання, став на злочинний шлях та вчинив кримінальні правопорушення при наступних обставин.

ОСОБА_5 06.07.2024 року в нічний час (точного часу в ході проведення досудового розслідування встановлено не було) знаходився поблизу буд. АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення будь-якого цінного майна що знаходилося в приміщенні не зачиненої квартири 3 у вище вказаному будинку, яке належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 в цей же день, та в той же час, перебуваючи в умовах правового режиму воєнного стану, скориставшись незачиненими вхідними дверима кв. АДРЕСА_3 , де скориставшись моментом, що потерпіла відсутня за місцем мешкання та будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, незаконно, протиправно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, проник до незачиненої квартири, де виявив та взяв до своїх рук мобільний телефон Samsung моделі «Galaxy A52 A525F/DS» 6/128 Gb, вартістю 5037,50 грн., планшет Samsung моделі «Galaxy Tab A 10.1 SM-T515», 2/32 Gb вартістю грн.3587,5 грн., повербанк Grunhelm моделі «GP-25AW 10000 mAh Grunhelm», вартістю 489,83 грн., та грошові кошти в сумі 5000 грн, після чого ОСОБА_5 утримуючи викрадене майно в руках та усвідомлюючи свої дії, утримуючи при собі викрадену техніку з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_5 згідно висновку експерта № 2423 від 08.07.2024 спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 14114,83 грн.

Умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло та вчинене в умовах воєнного стану.

08.07.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.

Строки досудового розслідування не закінчилися, перебіг їх спливає 08.09.2024.

В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було встановлено достатній обсяг обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , котра пояснила що 05.05.2024 року під час спільного проводження часу з ОСОБА_7 познайомилась із раніше невідомим їй чоловіком та з яким вона приблизно о 22.00 год того ж дня зустрілася та запросила його до себе додому кв. АДРЕСА_3 . Після чого 06.07.2024 в ранковий час вона виявила відсутність мобільного телефону Samsung моделі «Galaxy A52», планшета Samsung моделі «Galaxy Tab A 10.1», та повербанка Grunhelm моделі «GP-25AW 10000 mAh» , грошей в сумі 5000 грн., за місцем свого мешкання в кв. АДРЕСА_3 . У крадіжці підозрює цього чоловіка бо більше у неї вдома нікого не було.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, на якому потерпіла ОСОБА_6 вказала на особу з якою познайомилася 05.07.2024 року, та яку підозрює у вчиненні крадіжки, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- показаннями свідка ОСОБА_7 , котра пояснила що бачила чоловіка, який під час її спілкування з потерпілою ОСОБА_6 бачила чоловіка, який заволодів телефонним номером потерпілої;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, на якому свідок ОСОБА_7 вказала на особу, яка заволоділа телефонним номером ОСОБА_6 , а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- протоколом огляду в ході якого ОСОБА_5 добровільно надав для оглядк та вилученя працівникам поліції мобільний телефон Samsung моделі «Galaxy A52», планшет Samsung моделі «Galaxy Tab A 10.1», та повербанк Grunhelm моделі «GP-25AW 10000 mAh», які він викрав з кв. АДРЕСА_3

- речовими доказами.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України. За скоєння даного кримінального правопорушення передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність передбачених п. п. 1, 4, 5 ст. 177 КПК України, ризиків щодо виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В ході розслідування встановлені достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

-вчинити інше кримінальні правопорушення;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином,

оскільки:

1) наявні достатні докази про вчинення підозрюваним тяжкого кримінального правопорушення, що свідчить про реальну небезпеку з боку ОСОБА_5 для оточуючих його людей;

2) ОСОБА_5 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років позбавлення волі, що може спонукати його переховуватися від слідства, прокурора і суду;

3) у ОСОБА_5 постійного місця роботи або навчання не має, тому наявна обґрунтована необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для останнього до закінчення строків досудового розслідування.

Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки:

- застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п. п. 1, 4, 5 ст. 177 КПК України;

- у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі (в т.ч. цілодобового домашнього арешту) ОСОБА_5 зможе покинути відомі слідству його можливі місця перебування, внаслідок чого уповноважена особа не зможе реально контролювати виконання більш м`якого запобіжного заходу;

- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_5 комусь на поруки, що виключає передачу його на поруки;

- ОСОБА_5 не має постійного джерела доходів, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави та оскільки цей запобіжний захід може спонукати його до вчинення інших кримінальних правопорушень;

- ОСОБА_5 не має грошових заощаджень або родичів, які могли б його матеріально забезпечити, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи вищевикладене, наявна необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до закінчення строків досудового розслідування.

Крім цього, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо, враховуючи те, що за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі, отже дотримується обов`язкова умова обрання даного запобіжного заходу, передбачена п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України, тобто передбаченість законом покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У зв`язку з наведеним, слідчий і звернулася до суду з вказаним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, обравши запобіжний захід на строк два місяці, на строк досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку прокурора та підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Із матеріалів справи вбачається, що у провадженні слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, перебуває кримінальне провадження за № 0000852, внесене до ЄРДР 06.07.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України.

08.07.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 ;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

- показаннями свідка ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду, речовими доказами.

Ураховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_5 підозра на час розгляду клопотання відповідає мінімальному рівню обґрунтованості, тобто зазначені у клопотанні слідчого і додані до нього докази, досліджені в судовому засіданні, на мінімальному рівні підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення за наведених обставин, а наявні в матеріалах клопотання докази у їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1статті 177 КПК України).

Так, у клопотанні слідчим заявлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику переховування від органу досудового розслідування та суду; вчинення іншого, аналогічного злочину, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років позбавлення волі, яке йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Щодо ризиків вчинення нових, аналогічних кримінальних правопорушень чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Так, ризики, передбачені п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України об`єктивно існують, оскільки ОСОБА_5 не має постійного джерела доходу, постійного місця роботи або навчання не має, що свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких стримуючих факторів від вчинення нових злочинів.

У разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі (в т.ч. цілодобового домашнього арешту) ОСОБА_5 зможе покинути відомі слідству його можливі місця перебування, внаслідок чого уповноважена особа не зможе реально контролювати виконання більш м`якого запобіжного заходу

Враховуючи положення ст. 176-178 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти вказаним ризикам, т.я. у оточенні підозрюваного немає осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на неї обов`язків, зі зверненням про передачу ОСОБА_5 комусь на поруки до суду ніхто не звертався.

Згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченою покладених на неї обов`язків та не може бути завідомо непомірним для неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України встановлює, що особі, обвинуваченій у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а саме 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.

В разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 194 КПК України покладаються наступні обов`язки:

з`являтися по виклику суду, слідчого чи прокурора в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, а в разі неможливості з`явитися з поважної причини, своєчасно повідомляти про це орган який викликає;

не відлучатися з населеного пункту в якому він мешкає без згоди суду, слідчого чи прокурора в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

повідомляти суд, слідчого чи прокурора в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження про зміну місця проживання;

здати на зберігання у відповідний державний орган паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за межі України, які будуть повернуті після скасування запобіжного заходу

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою рахувати з 08.07.2024 року по 05.09.2024 року.

На підставі наведеного та керуючись ст. 176-178, 182, 183, 197 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07.2024 за № 0000852 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України задовольнити.

Обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали не більше ніж 60 днів рахуючи з 08.07.2024 року по 05.09.2024 року.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а саме 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Підозрюваний або заставодавець має право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

В разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 194 КПК України покладаються наступні обов`язки:

з`являтися по виклику суду, слідчого чи прокурора в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, а в разі неможливості з`явитися з поважної причини, своєчасно повідомляти про це орган який викликає;

не відлучатися з населеного пункту в якому він мешкає без згоди суду, слідчого чи прокурора в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

повідомляти суд, слідчого чи прокурора в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження про зміну місця проживання;

здати на зберігання у відповідний державний орган паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за межі України, які будуть повернуті після скасування запобіжного заходу

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1