Провадження №1-кс/127/8260/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , оглянувши матеріали скарги директора приватного підприємства «Кадровий навчальний інформаційний центр «Константа» ОСОБА_2 , на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у порядку п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України та скасування постанови прокурора про відмову у задоволенні клопотання, в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000101 від 12.11.2020,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга директора приватного підприємства «Кадровий навчальний інформаційний центр «Константа» ОСОБА_2 , на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у порядку п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України та скасування постанови прокурора про відмову у задоволенні клопотання, в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000101 від 12.11.2020.

Дослідивши дану скаргу, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України можуть бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду. Пунктами 1-11 ч. 1 ст. 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, що можуть бути оскаржені, який не підлягає розширеному тлумаченню.

Зі змісту скарги встановлено, що ОСОБА_2 звертається до суду з скаргою на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у порядку п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора - рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Разом з тим, в резолютивній частині скарги ОСОБА_2 просить суд скасувати постанову прокурора від 27.05.2024 про відмову у закритті кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України та зобов`язати подати клопотання до суду про закриття кримінального провадження. Однак, нормами КПК України винесення такого рішення слідчим суддею не передбачено.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора

Водночас, згідно з вимогами ч. 3 ст. 17 Закону України «Про прокуратуру» прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема ухвали від 8 січня 2008 р. щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.

Враховуючи, що у своїй скарзі ОСОБА_2 порушує питання, які підлягають розгляду в порядку різних судових проваджень, тобто скаргу неналежно оформлено та подано з порушенням вимог КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність її повернення заявнику.

Крім того, відповідно до ч.7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40, 284, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу директора приватного підприємства «Кадровий навчальний інформаційний центр «Константа» ОСОБА_2 , на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у порядку п. 2 ч. 1 ст. 303 КПК України та скасування постанови прокурора про відмову у задоволенні клопотання, в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000101 від 12.11.2020, разом із додатками повернути особі, яка її подала.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя