У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2024 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому дистанційному засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження № 0003038 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, на строк до 60 днів.

Представник потерпілого підтримав клопотання прокурора.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не зявився, проте 22.03.2024 року від нього надійшло клопотання про подальший судовий розгляд без його участі, у звязку з тим, що він працює водієм вантажного перевезення по всій території України. Потерпілий попередньо допитаний в судовому засіданні. Цивільний позов підтримує.

Захисник обвинуваченого та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про можливість продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою з наступних підстав.

ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5-ти до 8-ми років.

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження строку тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі Волосюк проти України).

Перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання, обвинувачений може перешкодити кримінальному провадженню з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що вказує на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати.

При прийнятті рішення суд враховує і особу обвинуваченого, який не має міцних соціальних звязків, власного житла та офіційного доходу, що свідчить про те, що у ОСОБА_6 відсутні засоби соціального стримування від девіантної поведінки, а отже є ризики того, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може ухилятися від явки до суду, чинити тиск на учасників кримінального провадження та вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Суд бере до уваги, що тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, постала перед компетентними органами.

Злочин у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_6 має підвищену суспільну небезпеку, у зв`язку з чим тримання обвинуваченого під вартою є виправданою мірою, оскільки наявні конкретні ознаки того, що вимога громадських інтересів важить більше попри презумпцію не винуватості, ніж правило поваги до особистої свободи.

Суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України та зазначає, що утримання під вартою не є передумовою покарання у виді позбавлення волі, але при збережені розумної підозри відносно затриманої особи у скоєні злочину є умовою законності та відповідає реальним вимогам суспільного інтересу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження, а саме тримання під вартою, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом на даному етапі не встановлено та сторонами не доведено, у зв`язку з чим є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, аніж тримання під вартою, а тому суд приходить до висновку про доцільність збереження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 .

Суд зауважує, що від обвинуваченого не надходило скарг на стан здоров`я, який би ставив під загрозу його життя, за умови перебування у слідчому ізоляторі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 183, 331 КПК України,-

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Черкаської окружної прокуратури про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) діб - задовольнити.

Продовжити раніше обраний відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 15 липня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому для ознайомлення та надіслати на адресу ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» - для виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1