Справа № 751/7041/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/403/24
Категорія - ч. 4 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінальних проваджень за № 0001636 від 12 травня 2023 року та № 0002863 від 05 серпня 2023 року, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 лютого 2024 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, утриманців не маючого, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , раніше судимого:

08 червня 2010 року вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 262, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

09 серпня 2017 року вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова за ч. 3 ст. 185, 69 КК України до 2 років позбавлення волі;

27 липня 2020 року вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

12 жовтня 2020 року вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, ухвалою Бердичівського міського суду Житомирської області від 12 грудня 2022 року на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 26 днів,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 лютого 2024 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України і йому призначено покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- за ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 жовтня 2020 року і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 7 днів.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 13144 грн. 20 коп.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду адвокатом ОСОБА_7 була подана апеляційна скарга в якій остання просить змінити вирок суду та перекваліфікувати дії ОСОБА_8 з ч. 4 ст. 186 КК України на ч. 4 ст. 185 КК України та пом`якшити призначене покарання визначивши її підзахисному покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, а остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 7 днів. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що обвинувачення по епізоду за ч. 4 ст. 186 КК України ґрунтується на показаннях свідка ОСОБА_9 , допитаної в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України із застосуванням технічних засобів відеофіксації, допит проводився в приміщенні психоневрологічної лікарні, що, на переконання сторони захисту, свідчить про наявність у свідка проблем із здоров`ям, які зумовлені вживанням алкогольних напоїв, тому відносить даного свідка до категорії ненадійних, схильних до перекручування обставин справи та обмови. Також вказує, що вказаного свідка не було допитано у судовому засіданні і сторона захисту була позбавлена можливості сприйняти її показання безпосередньо. Вважає, що інші докази, наведені у вироку, мають загальний характер і не вказують на спосіб вчинення обвинуваченим викрадення майна (таємного чи відкритого), а слідчий експеримент було проведено за участі вищевказаного свідка і за показаннями обвинуваченого вона знаходилася на вулиці та не могла бачити його дій. Підсумовуючи, захисник стверджує, що за сукупністю вчиненого ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, що відповідно впливає на тяжкість вчинених кримінальних правопорушень і як наслідок на призначення покарання.

Як встановлено судом першої інстанції, близько 04 год. 00 хв. 27.04.2023 року, ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що згідно указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2002-ІХ, на всій території України введено воєнний стан та строк дії якого неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-ІХ, строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, з метою таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення шляхом вільного доступу, з-під подушки, що знаходилась на ліжку в спальній кімнаті вказаної вище квартири, умисно, таємно, протиправно намагався заволодіти грошовими коштами у сумі 5500 грн., що належать ОСОБА_10 ..

Однак, протиправні дії ОСОБА_8 були помічені свідком ОСОБА_9 , яка намагалась його зупинити та спонукала його повернути викрадені кошти потерпілій. Проте, ОСОБА_8 достеменно усвідомлюючи, що таємний протиправний характер його дій спрямований на викрадення майна став помітним та зрозумілий для оточуючих, свої злочинні дії не припинив і покинув приміщенні вказаної вище квартири з викраденим майном, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 5 500 грн.

Крім цього, 05.05.2023 року, в ранковий час, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що згідно указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2002-ІХ, на всій території України введено воєнний стан та строк дії якого неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-ІХ, строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин І9 лютого 2023 року строком на 90 діб, з метою викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, через пошкоджене вікно проник до будівлі Чернігівського дошкільного навчального закладу №3 Чернігівської міської ради Чернігівської області, яка перебуває на балансі Управління освіти Чернігівської міської ради, що за адресою: вул. Музична буд. 9 в м. Чернігові, звідки таємно викрав чотири чавунні радіатори опалення п`ятисекційні МС 150 500 мм, загальною вартістю 1160,00 грн. та чотири чавунні радіатори опалення шестисекційні МС 150 500 мм, загальною вартістю 1392,00 грн., а всього викрав майна на суму 2552,00 грн., чим спричинив Управлінню освіти Чернігівської міської ради шкоду на вказану суму.

У подальшому, 10.05.2023 року, в ранковий час, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що згідно указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2002-ІХ, на всій території України введено воєнний стан та строк дії якого неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-ІХ, строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, з метою викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, через пошкоджене вікно проник до будівлі Чернігівського дошкільного навчального закладу №3 Чернігівської міської ради Чернігівської області, яка перебуває на балансі Управління освіти Чернігівської міської ради, що за адресою: вул. Музична буд. 9 в м. Чернігові, звідки таємно викрав сім чавунних радіаторів опалення п`ятисекційні МС 150 500 мм, загальною вартістю 2030,00 грн., чим спричинив Управлінню освіти Чернігівської ради матеріальну шкоду на вказану суму.

Потім, 12.05.2023 року, в ранковий час, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що згідно указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2002-ІХ, на всій території України введено воєнний стан та строк дії якого неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 № 2915-ІХ, строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року на 90 діб, з метою викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, через пошкоджене вікно проник до будівлі Чернігівського дошкільного навчального закладу №3 Чернігівської міської ради Чернігівської області, яка перебуває на балансі Управління освіти Чернігівської міської ради, що за адресою: вул. Музична буд. 9 в м. Чернігові, звідки таємно викрав два чавунні радіатори опалення одинадцятисекційні МС 150 500 мм, загальною вартістю 1276,00 грн., один чавунний радіатор опалення дванадцятисекційний МС 150 500 мм, загальною вартістю 696,00 грн., два чавунні радіатори опалення восьмисекційні МС 150 500 мм, загальною вартістю 928.00 грн., один чавунний радіатор опалення семисекційний МС 150 500 мм, загальною вартістю 406,00 грн. та один радіатор опалення п`ятисекційний МС 150 500 мм, загальною вартістю 290,00 грн., а всього викрав майна на загальну суму 3596,00 грн., чим спричинив Управлінню освіти Чернігівської міської ради матеріальну шкоду на вказану суму.

Загалом внаслідок таких своїх дій ОСОБА_8 спричинив потерпілому - Управлінню освіти Чернігівської міської ради майнову шкоду на зальну суму 8178, 0 грн.

Крім того, період часу з 21 год. 00 хв. 31.05.2023 по 01 год. 00 хв. 01.06.2023, ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_4 усвідомлюючи, що згідно указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2002-ІХ, на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 № 3057-ІХ, строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, зі столу в кухні вказаної вище квартири, таємно викрав мобільний телефон марки Samsung Galaxy А 21S 3/32 Gb мод. SM-A217FZBNSEK, вартістю 2612,00 грн., що належить ОСОБА_11 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Також, близько 21 год. 00 хв. 25.06.2023, ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_5 , усвідомлюючи, що згідно указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2002-ІХ, на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжено, зокрема, Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 № 3057-ІХ, строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року, строком на 90 діб, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, з шафи, яка знаходилася у кімнаті вищевказаної квартири, таємно викрав грошові кошти у сумі 4000 доларів США, що відповідно до офіційного курсу іноземних валют, встановлених Національним банком України станом на 25.06.2023 становить 146 274,40 грн. що належать ОСОБА_12 , чим завдав значної шкоди потерпілій на вказану суму.

15.07.2023 у період часу з 13 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв., більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що 24.02.2022 указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 254/2023 від 01.05.2023 та затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 02.05.2023 №3057-IX продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, діючи повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, перебуваючи в дачному будинку Садового Товариства «Ювілейне», що розташований за адресою: АДРЕСА_6 , шляхом вільного доступу, умисно, таємно викрав із столу, що знаходився у вказаному вище будинку, мобільний телефон марки «INFINIX», моделі «Smart 6», вартістю 3191 грн. 76 коп., що належить ОСОБА_13 , заподіявши матеріальної шкоди потерпілій на вказану суму.

У подальшому у період часу з 13.07.2023 по 18.07.2023, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що 24.02.2022 указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ на всій території України введено воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжувався востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №254/2023 від 01.05.2023 та затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» від 02.05.2023 №3057-IX продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, діючи повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, прийшов до квартири АДРЕСА_7 , шляхом вільного доступу, де умисно, таємно викрав із кімнати мобільний телефон «TECNO», моделі «РОР 5 LTE», вартістю 3200 грн. 68 коп., що належить ОСОБА_14 , заподіявши матеріальної шкоди потерпілій на вказану суму.

У подальшому, 19.07.2023 у період часу з 16 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв., більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що 24.02.2022 указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ на всій території України введено воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжувався востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01.05.2023 та затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 02.05.2023 №3057-ІХ продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, діючи повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, прийшов до квартири АДРЕСА_8 , та відчинивши вхідні двері проник до вищевказаної квартири, де умисно, таємно викрав із кімнати мобільний телефон «Samsung», моделі «J120H», вартістю 1000 грн., що належить Карась- ОСОБА_15 , заподіявши матеріальної шкоди потерпілій на вказану суму.

У подальшому, 12.08.2023 у період часу з 10 год. 00 хв. по 12 год. 00 хв., більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що 24.02.2022 указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ на всій території України введено воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №254/2023 від 01.05.2023 та затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 02.05.2023 №3057-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, діючи повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, перебуваючи в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_9 , шляхом вільного доступу, умисно, таємно викрав із кімнати телефон марки «TECNО», моделі «POP 2F», вартістю 760 грн. 40 коп., що належить ОСОБА_16 , заподіявши матеріальної шкоди потерпілій на вказану суму.

У подальшому, у період часу з 06.08.2023 по 10.08.2023, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 усвідомлюючи, що 24.02.2022 указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ на всій території України введено воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні`від 01.05.2023 та затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 02.05.2023 продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, діючи повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, перебуваючи в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, умисно, таємно викрав із кімнати електричну двох-комфортну плиту «Мечта-3», вартістю 800 гривень, що належить ОСОБА_14 , чим заподіяв матеріальної шкоди потерпілій на вказану суму.

Заслухавши доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відповідають фактичним обставинам справи, зібраним у кримінальному провадженні доказам, в апеляційній скарзі не заперечуються. Судовий розгляд відбувався за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України, в скороченому порядку, а тому не перевіряються в апеляційному порядку.

Що стосується доводів апеляційної скарги в частині обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, то колегія суддів виходить з наступного.

Висновки про доведеність винуватості ОСОБА_8 судом першої інстанції зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, про що у вироку відповідно до ст. 374 КПК України наведено докладні мотиви.

За матеріалами провадження місцевим судом ретельно перевірено доводи сторони захисту щодо правильності кваліфікації дій ОСОБА_8 . Зазначені в судовому рішенні мотиви про визнання цих доводів безпідставними, апеляційний суд вважає обґрунтованими і такими, що відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам.

У процесі вивчення матеріалів кримінального провадження не було виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення доказів, які б викликали сумніви у їх достовірності. Всі докази, на яких ґрунтується обвинувачення, відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності й достатності.

Свої висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин, суд першої інстанції обґрунтував, дослідив і проаналізував показання:

- обвинуваченого ОСОБА_8 , який вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 4 ст. 186 КК України не визнав вказавши, що гроші він викрадав із шафи, при цьому ніхто не бачив, як він їх викрадав;

- свідка ОСОБА_9 допитаної в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України, яка пояснила, що в ранковий час 27 квітня 2023 року, ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_10 , з-під подушки дістав грошові кошти в конверті по 500 грн. 11 штук. Вона помітила це і попросила ОСОБА_8 не чіпати кошти, але він не послухав її, зазначивши: «нам вони важніші».

На підтвердження встановлених обставин щодо винуватості обвинуваченого, крім вище наведених показань, судом першої інстанції також враховано дані, що, зокрема, містяться у наступних доказах:

- протоколі прийняття від ОСОБА_10 заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08 липня 2023 року;

- протоколі ОМП від 08 липня 2023 року з фототаблицею;

- протоколі проведення слідчого експерименту від 18 липня 2023 року.

Місцевий суд з достатньою повнотою перевірив всі доводи сторони захисту в судовому засіданні, виклав критичний аналіз окремих доказів. У своїх висновках суд першої інстанції навів мотиви, з яких взяв до уваги одні докази та відкинув інші, та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення і доводи, викладені стороною захисту в апеляційній скарзі, були предметом дослідження під час судового розгляду, вони отримали об`єктивну та належну оцінку в судовому рішенні, з якою погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Суд першої інстанції, з`ясувавши передбачені ст. 91 КПК України обставини, що належать до предмета доказування, встановив факт наявності суспільно небезпечного діяння й обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Фактичні дані, які покладено в основу вироку і на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_8 отримано в порядку, визначеному КПК України, вони узгоджуються між собою, були предметом безпосереднього дослідження суду, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення. Тому ці дані в силу ст. 84 КПК України є доказами у кримінальному провадженні.

Вищенаведені докази перевірені судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та їх обґрунтовано покладено в основу вироку, оскільки вони є належними, допустимими та достатніми.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що досліджені, судом першої інстанції докази, з точки зору належності, допустимості та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, свідчать про те, що стороною обвинувачення доведено, як подію кримінальних правопорушень саме в тому об`ємі, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_8 , так і те, що зазначений злочин вчинено саме обвинуваченим.

Твердження захисника, щодо неправильної кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 186 КК України, колегія суддів не може визнати обґрунтованими з огляду на наступне.

Положеннями ст. 186 КК України передбачено відповідальність за відкрите викрадення чужого майна.

Так, суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 186 КК України, характеризується наявністю у винної особи прямого умислу на протиправне заволодіння чужим майном і корисливим мотивом. Змістом умислу грабіжника охоплюється усвідомлення того факту, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах очевидності - вони мають відкритий для потерпілого або інших осіб характер. При цьому винний ігнорує цю обставину. Грабіж вважається закінченим злочином з моменту заволодіння майном і таким моментом визнається поява у злочинця реальної початкової можливості розпоряджатися вилученим майном.

З об`єктивної сторони грабіж характеризується відкритим способом викрадення чужого майна, що здійснюється у присутності інших осіб, які розуміють протиправний характер дій винного, а він, у свою чергу, усвідомлює цю обставину.

Відповідно до ст. 185 КК України крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Розрізняючи крадіжку та грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій. Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, слід кваліфікувати як грабіж.

Враховуючи спосіб і форму заволодіння грошовими коштами потерпілої ОСОБА_17 , а саме викрадення грошей в присутності свідка ОСОБА_9 , колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про вчинення саме відкритого викрадення.

При цьому, судова колегія визнає показання свідка ОСОБА_9 достовірними, та такими, що узгоджуються з іншими доказами у справі. Так, в ході слідчого експерименту та при допиті свідок ОСОБА_9 повідомляла та продемонструвала місце з якого було вчинено крадіжку грошових коштів у її присутності, а саме з під подушки на ліжку потерпілої, при цьому вона детально описувала конверт в якому вони зберігалися та повідомляла, що намагалася вмовити ОСОБА_8 повернути грошові кошти на місце. І такі свідчення узгоджуються з даними протоколу огляду місця події за участі потерпілої ОСОБА_10 , яка вказувала, що викрадені кошти зберігалися на ліжку під подушкою.

З викладених підстав відсутні обґрунтовані сумніви, щодо достовірності показань вказаного свідка на чому наголошує сторона захисту в апеляційній скарзі.

Слід відмітити, що наведені обставини поза розумним сумнівом спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_8 , щодо місця знаходження викрадених грошових коштів в шафі та перебування в цей момент свідка ОСОБА_9 на вулиці.

З огляду на вищезазначене апеляційних вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не знайшов підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_8 з ч. 4 ст. 186 на ч. 4 ст. 185 КК України та визнав твердження сторони захисту з цього приводу безпідставними.

Щодо вимог апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 про проведення апеляційного розгляду за участі обвинуваченого ОСОБА_8 , то колегія суддів приходить до наступного.

За змістом ст. 405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених главою 5 КПК України. Неприбуття сторони кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду лише у разі, якщо особа була належним чином повідомлена про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомила про поважні причини свого неприбуття.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 401 КПК України обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, - також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

Отже, вимога про обов`язковість подання засудженим, який перебуває під вартою, клопотання про участь в апеляційному розгляді прямо встановлена кримінальним процесуальним законом. Ця вимога сформульована в законі чітко і зрозуміло, судова практика щодо необхідності заявлення такого клопотання особисто обвинуваченим є послідовною. Виконання цієї вимоги закону не є складним для обвинуваченого, який, тим більше, представлений захисником, котрий міг надати йому необхідну допомогу при підготовці такого клопотання.

У матеріалах кримінального провадження міститься розписка обвинуваченого про те, що він повідомлений про призначений на 15 квітня 2024 року розгляду апеляційної скарги його захисника. Вказана розписка не містить жодного твердження про те, що обвинувачений виявив бажання взяти участь в судовому засіданні.

Також в матеріалах кримінального провадження не міститься будь-яких заяв чи клопотань обвинуваченого щодо його безпосередньої участі в апеляційному розгляді. Про існування таких письмових клопотань не зазначає і захисник.

Що стосується твердження захисника про те, що обвинувачений при особистій зустрічі з захисником повідомив про своє бажання взяти участь в апеляційному розгляді, то апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що обвинувачений мав достатньо часу, щоб направити письмове клопотання щодо своєї безпосередньої участі у розгляді, більше того таке клопотання він міг передати захиснику при вказаній особистій зустрічі, щоб останній міг його надати в судовому засіданні - і це не враховуючи можливість заявити у зазначених вище розписках про своє бажання особисто взяти участь у апеляційному розгляді.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що досліджені судом першої інстанції докази, з точки зору належності, допустимості та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, свідчать про те, що стороною обвинувачення доведено, як подію кримінального правопорушення саме в тому об`ємі, яке інкримінується обвинуваченому, так і те, що зазначений злочин вчинено саме ним.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставин є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

За наведених підстав, колегія суддів приходить до безумовного висновку про те, що вина ОСОБА_8 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а його дії, судом першої інстанції, кваліфіковані вірно.

Що стосується покарання, призначеного обвинуваченому, то колегія суддів враховує наступне.

Згідно норм ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочини, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, місцевий суд вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного. Прийняв до уваги обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення і обставину, яка обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку і вмотивовано дійшов висновку про можливість призначити ОСОБА_8 покарання в межах встановлених санкціями інкримінованих статей.

Із цим висновком погоджується колегія суддів, оскільки, судом першої інстанції при винесенні вироку відносно ОСОБА_8 дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, а визначений обвинуваченому розмір покарання є достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть зміну чи скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 лютого 2024 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим - в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4