ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/8970/23
Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/225/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

при секретарі судового засідання: ОСОБА_5

за участі прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого : ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001825 за апеляційною скаргою прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 05.12.2023 року щодо :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 05.12.2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та покладено передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 1933 ,00 грн.

Вирішено питання про речові докази.

Судом першої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим у тому , що він 25.08.2023 року близько 11:20 год., знаходячись біля нежилого приміщення «Сказка», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , з особистих неприязних мотивів з ОСОБА_9 , з метою отримання майна, маючи прямий умисел, спрямований на протиправне знищення майна за допомогою легкозаймистої речовини - зміненого дизельного пального, шляхом її розлиття на поверхню вхідних дверей, вчинив підпал металопластикових дверей, ринкова вартість яких станом на 25.08.2023 року становить 3540 грн. 00 коп., нежилого приміщення (бутику) «Сказка» за місцем роботи ОСОБА_9 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , в наслідок чого були пошкоджені металопластикові двері, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 194 КК України, як умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Вказати , що витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 4905/23 від 06.09.2023 року у розмірі 260 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь судового експерта ОСОБА_11 , а за проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів № СЕ-19/115-23/11864 ФХД від 05.10.2023 року у розмірі 1673,00 грн- стягненню на користь держави.

Вказати, що арешт, накладений на вилучене майно ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 29.08.2023 року скасувати .

Зазначає, що суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При вирішенні питання про стягнення процесуальних витрат суд не врахував, що у цьому провадженні було проведено судову товарознавчу експертизу та складено висновок експерта ОСОБА_11 , вартість проведення експертного дослідження становить 260 грн. Також було складено висновок судової експертизи матеріалів, речовин і виробі від 05.10.2023 року, витрати на проведення якої склали 1673 грн. У даному випадку витрат на проведення експертизи у розмірі 260 грн підлягають стягненню з обвинуваченого на користь експерта ОСОБА_11 .

Крім того всупереч вимогам ч.4 ст. 174 КПК , ч.1 ст. 368 КПК суд у резолютивній частині вироку не вирішив питання про скасування арешту майна- речових доказів.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.

Прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Обвинувачений не заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Потерпіла про дату, час апеляційного розгляду була повідомлена належним чином .

Неприбуття потерпілої відповідно до приписів ч.4 ст. 405 КПК не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження , перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Мотиви суду.

В апеляційній скарзі прокурором не оспорюються висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених і викладених у вироку обставин, кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 194 КК України, вид та міра призначеного покарання та правильність застосування ст. 75 КК , а тому вирок в цій частині відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України не перевіряється в апеляційному порядку.

Колегія суддів переглядає вирок в межах апеляційних вимог.

Доводи апеляційної скарги прокурора про наявність підстав для зміни вироку в частині розподілу процесуальних витрат та щодо речових доказів заслуговують на увагу.

За приписами ст. 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені втрати на залучення експерта.

Згідно з п.3 ч.1 ст.91 КК України, до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, відносяться вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат (п.3 ч.1 ст.118 КПК України), тобто витрат, пов`язаних із здійсненням кримінального провадження, які відшкодовуються державою певним суб`єктам кримінального процесу і підлягають стягненню з осіб, визнаних винними у вчинення злочину чи, в окремих випадках, зараховуються на рахунок держави.

Із вироку вбачається, що ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому , що він 25.08.2023 року близько 11:20 год., знаходячись біля нежилого приміщення «Сказка», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , умисно за допомогою легкозаймистої речовини - зміненого дизельного пального, шляхом її розлиття на поверхню вхідних дверей, вчинив підпал металопластикових дверей, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду у розмірі 3540,00 грн.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 для доведення визначених ст. 91 КПК обставин була проведена судово-товарознавча експертиза № 4905/23 від 06.09.2023 року приватним експертом ОСОБА_11 , витрати на проведення якої склали 260 грн. та судова експертиза матеріалів, речовин і виробів №СЕ19/115-23/11864 ФХД від 05.10.2023 року витрати на проведення якої склали 1673,00 грн.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що з обвинуваченого підлягають стягненню процесуальні витрати на проведення вказаних експертиз, разом із тим, суд стягнув загальну суму витрат на проведення експертиз в дохід держави , тоді як витрати у розмірі 260 грн. слід було стягнути на користь експерта ОСОБА_11 , а витрати у розмірі 1673 грн.- на користь держави.

Враховуючи викладене, вирок суду в частині вирішення питання про розподіл процесуальних витрат підлягає зміні на підставі п.3 ч. 1 ст. 409 КПК через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону із зазначенням того , що з ОСОБА_7 на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта у розмірі 1673 грн., а витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 260 грн. підлягають стягненню на користь експерта ОСОБА_11

Заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про те, що суд при ухваленні вироку мав вирішити питання про скасування заходів забезпечення кримінального провадження- арешту майна відповідно до положень ч. 4 ст. 174, п 12 ч.1 ст. 368 КПК.

Як видно , ухвалою слідчого судді від 29.08.2023 року було накладено арешт на вилучене в ході огляду місця події майно: фрагмент пластикової пляшки з речовиною, який упаковано до сейф-пакету WAR1105552; фрагмент схожий на лист газети, зі слідами горіння, який упаковано до сейф-пакету ICR0039617, яке постановою слідчого від 04.09.2023 року визнано речовим доказом.

Вирішуючи питання про долю вказаних речових доказів суд у резолютивній частині вироку не прийняв рішення щодо скасування накладеного на нього арешту , чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Тому вирок суду в частині вирішення питання про речові докази підлягає зміні.

Апеляційну скаргу прокурора належить задовольнити.

Керуючись ст. 124, 404, 405, 408, 409, 412, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України ,апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Змінити вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 05.12.2023 року щодо ОСОБА_7 в частині вирішення питання про процесуальні витрати та речові докази.

Вказати , що з ОСОБА_7 підлягають стягненню витрати на проведення експертизи № СЕ-19/115-23/11864 ФХД від 05.10.2023 року у розмірі 1673,00 грн. на користь держави та витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 4905/23 від 06.09.2023 року у розмірі 260 грн. підлягають стягненню на користь судового експерта ОСОБА_11 .

Скасувати арешт , накладеного ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 29.08.2023 року на майно- фрагмент пластикової пляшки з речовиною, який упаковано до сейф-пакету WAR1105552; фрагмент схожий на лист газети, зі слідами горіння, який упаковано до сейф-пакету ICR0039617.

В іншій частині вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня її оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду Верховного Суду.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4