КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

22 квітня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали судового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 20 лютого 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 відмовила у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 22.01.22024 року.

Своє рішення про відмову у задоволенні скарги слідчий суддя, посилаючись на системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України, обґрунтувала тим, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

У зв`язку з цим, за результатами дослідження матеріалів скарги, слідчим суддею не встановлено обґрунтованості вимог скарги, оскільки слідчий, дізнавач чи прокурор не зобов`язані вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2024 року, призначити новий розгляд скарги у суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_5 посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що прийнята з істотним порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зокрема, апелянт вважає, що порушення закону, допущені під час розгляду скарги на бездіяльність уповноважених осіб ДБР, є суттєвими, оскільки, незважаючи на факт невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, слідчий суддя, отримавши скаргу на бездіяльність уповноважених осіб ДБР, не вирішила питання стосовно порушення вимог ст. 214 КПК України, а одразу зробила висновок про відсутність бездіяльності з боку уповноважених осіб ДБР, вдаючись в оцінку і аналіз змісту поданої заяви про кримінальне правопорушення.

За таких обставин, на думку апелянта, оскаржувана ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва є незаконною та такою, що позбавляє його конституційного права на доступ до правосуддя та судовий захист.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце апеляційного розгляду, апелянт в судове засідання не прибув та не повідомив суд про поважні причини своєї неявки, а тому колегія суддів визнала за можливе провести розгляд за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; перевіривши матеріали судового провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР; проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, відповідно до вимог, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка зокрема полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно вимог, передбачених ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

За результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого чи прокурора, в тому числі, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчий суддя, як це передбачено ч. 2 ст. 307 КПК України, може прийняти рішення про зобов`язання вчинити певну дію або відмовити у задоволенні скарги.

Як вбачається з матеріалів судового провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання його заяви про вчинення кримінального правопорушення від 21.01.2024 року, суб`єктом оскарження, всупереч вимогам ч. 1 ст. 214 КПК України, не були внесені відповідні відомості до ЄРДР на підставі поданої заявником заяви про вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим заявник оскаржив допущену бездіяльність до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва.

За результатами розгляду вказаної скарги слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва 20 лютого 2024 року постановила рішення, яким відмовила у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання його заяви про вчинення кримінального правопорушення від 22.01.2024 року, посилаючись на те, що заява заявника про нібито вчинення кримінального правопорушення, не містить конкретних обставин щодо заподіяння зокрема йому, юридичній особі, суспільству або державі істотної шкоди.

Крім цього, як зазначено в оскаржуваній ухвалі, у заяві ОСОБА_5 від 22.01.2024 не наведено обставин, які б могли свідчити, що було вчинено суспільно-небезпечне діяння та, у свою чергу, було б підставою для внесення органом досудового розслідування відповідних відомостей до ЄРДР та потребувало б перевірки органом досудового розслідування лише за допомогою засобів кримінального процесу.

Разом з тим, незважаючи на мотиви та обґрунтування прийнятого слідчим суддею рішення, колегія суддів вважає, що воно не може бути визнане законним та обґрунтованим, з огляду на таке.

Не заперечуючи посилання слідчого судді на те, що, відповідно до вимог, передбачених положеннями ч. 5 ст. 214 КПК України, до ЄРДР, серед інших відомостей, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених заявником, колегія суддів звертає увагу на те, що обставини, наведені у заяві ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення від 21 січня 2024 року, які стосуються тривалого невиконання слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава судового рішення, а саме ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2023 року у справі № 203/4515/23 про зобов'язання слідчого в строк не більше трьох днів з моменту отримання копії ухвали слідчого судді, розглянути клопотання адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , від 03 серпня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000723 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, не дозволяють зробити однозначний висновок про те, що у вказаній заяві не наведено відомостей про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, оскільки, відповідно до вимог закону, судове рішення, яке набрало законної сили, в даному випадку ухвала слідчого судді, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а ст. 382 КК України встановлена кримінальна відповідальність за умисне невиконання судового рішення, в тому числі вчинене службовою особою.

Більш того, незважаючи на вищенаведене, а також ту обставину, що, як зазначається у заяві ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення, копія ухвали слідчого судді неодноразово направлялась як судом, так і стороною захисту слідчому для виконання, однак останній з вересня 2023 року по січень 2024 року її умисно не виконує, не виходить на контакт зі стороною захисту та не вчиняє слідчі і процесуальні дії, які зобов'язаний виконати, відповідно до ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає, що слідчий суддя безпідставно відмовив у задоволенні скарги заявника на бездіяльність уповноваженої особи ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання його заяви про вчинення кримінального правопорушення від 22.01.2024 року, оскільки вказана заява містить достатньо даних, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а висновок про наявність або відсутність у діях слідчого ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, може бути зроблений лише за результатами досудового розслідування, яке може бути розпочате тільки після внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 про те, що ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2024 року, є незаконною та необґрунтованою, оскільки при її винесенні не були дотримані вимоги кримінального процесуального закону щодо об`єктивного з`ясування обставин, які були наведені у скарзі заявника на бездіяльність уповноваженої особи ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання його заяви про вчинення кримінального правопорушення.

За таких обставин, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалити рішення, яким апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково;ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 22.01.2024 року,- скасувати та постановити нову ухвалу, відповідно до якої не призначити новий розгляд скарги у суді першої інстанції, як просить апелянт, а розглянути вказану скаргу по суті, а саме задовольнити скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення та зобов`язати уповноважену особу -слідчого ДБР, відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення від 22 січня 2024 року та розпочати розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 22.01.2024 року,- скасувати.

Постановити нову ухвалу, відповідно до якої скаргу заявника ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу -слідчого ДБР, відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення від 22 січня 2024 року та розпочати розслідування.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________

( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 761/4806/24

Номер провадження : 11-сс/824/2999/2024

Категорія ч. 1 ст. 303 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_6

Доповідач - суддя ОСОБА_1