ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/64/24 Справа № 425/1474/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження кримінального провадження № 0000244 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 на вирок Рубіжанського міського суду Луганської області від 15 вересня 2021 року щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Кремінна Луганської області, місце проживання: АДРЕСА_1 ; не працює; середня освіта; розлучений

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 15 вересня 2021 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком 9 років.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_8 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 28.02.2020 до дня набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Окрім того, судом вирішено питання про стягнення процесуальних витрат та долю речових доказів.

Цим вироком дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

За встановлених судом обставин 27.02.2020 приблизно після 15:00 години ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (надалі у вироку зазначена як « ОСОБА_12 »), ОСОБА_14 та ОСОБА_8 перебували за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 та вживали алкогольні напої.

27.02.2020 ввечері з 23:00 до 24:00 години, більш точний час встановити не вдалось, між ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, раптово виникла сварка та бійка на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин.

В ході цієї бійки ОСОБА_8 завдав ОСОБА_14 легкі тілесні ушкодження у виді синців та саден обличчя, надалі ОСОБА_8 з метою умисного заподіяння смерті наніс кухонним ножем ОСОБА_14 три удари в задню поверхню грудної клітини. Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий помер на місці внаслідок двох проникаючих колото-різаних поранень задньої поверхні грудної клітки ліворуч з ушкодженням аорти та лівої легені, які ускладнилися у своєму перебігу гострою внутрішньою крововтратою, набряком головного мозку та легень. По ступеню тяжкості ці ушкодження стосовно живої особи, як окремо так і в своїй сукупності, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, та знаходяться в причинному зв`язку із настанням смерті.

Надалі ОСОБА_8 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та був затриманий поліцією 28.02.2020.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 7,5 роки. Звільнити обвинуваченого від стягнення процесуальних витрат.

Обгрунтовуючи заявлені вимоги, захисник посилається на незаконність рішення суду в частині призначення покарання обвинуваченому та вважає, що суд безпідставно не визнав в якості обставини, що пом`якшує покарання - активне сприяння слідству, так як обвинувачений хоча пішов з місця вчинення злочину, однак це було обумовлено його поганим самопочуттям внаслідок алкогольного сп`яніння та втоми, в той же час після затримання обвинувачений не відмовлявся надавати покази слідчому та приймати участь у слідчих діях, на що мав можливість відмовитися. Зазначає захисник і про те, що вбивство обвинувачений вчинив не умисно, а припиняючи бійку несвідомо наніс ножові поранення потерпілому.

Крім того, захисник звертає увагу і на те, що обвинувачений в силу свого майнового стану, через відсутність у нього постійного місця роботи не взмозі сплатити процесуальні витрати за проведення експертиз, та у відповідності до ст. 119 КПК України має бути звільнений від їх стягнення.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений подав апеляційну скаргу в якій просить зменшити йому призначене судом першої інстанції покарання, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 7 місяців. Так, обвинувачений вказує, що суд не надав належної оцінки його особі, зокрема тому що він раніше не судимий, та наявності у нього обставин, які пом`якшують покарання, зокрема, щирого каяття, та вчинення злочину, внаслідок збігу тяжких обставин, через що призначив занадто суворе покарання.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_8 до повномаштабного вторгнення рф на територію України знаходився в ДУ "Старобільський слідчий ізолятор" та залишився на тимчасово окупованій території. На цей час відомостей про його дійсне місце перебування не має.

Враховуючи, викладене, а також те, що обвинуваченого про час, дату та місце судового засідання, було повідомлено належним чином, у відповідності до положень ч. 8 ст. 135 КПК України, й в апеляційних скаргах не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, у зв`язку з чим та на підставі ч. 4 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд проведено у його відсутність.

Згідно наказу Кординаційного центру з надання правової допомоги Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях №29 від 13 лютого 2023 року припинено дію доручення Центру №1264 від 28.02.2020 та надання безоплатної правової допомоги ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_9 , у зв`язку з чим та враховуючи що участь захисника у вказаному провадженні є обов`язковою, на підставі доручення №003-040001845 від 21.02.2024, було призначено адвоката ОСОБА_7 .

Захисник ОСОБА_7 підтримав апеляційні скарги адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого, просив їх задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційних скарг захисника та обвинуваченого, просила залишити вирок без змін, а скарги без задоволення.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З апеляційної скарги обвинуваченого видно, що ним заперечується його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за фактичних обставин, встановлених судом та він просить лише пом`якшити йому покарання, врахувавши, при цьому, обставини, що пом`якшують покарання.

Аналогічні доводи наводить і захисник в своїй апеляційній скарзі, однак одночасно і заперечує наявність у обвинуваченого умислу на вбивство потерпілого, при цьому перекваліфікувати дії обвинуваченого на інше кримінальне правопорушення не просить, та вважає лише, що призначене обвинуваченому покарання є надто суворим, а відтак апеляційний суд такі доводи захисника, враховуючи їх неузгодженність з позицією його підзахисного, а також і вимогам апеляційної скарги, вважає безпідставними.

В той же час наявність умислу у обвинуваченого саме на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині повністю підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема: показами свідка ОСОБА_15 , яка була безпосереднім свідком події, й зазначила, ОСОБА_8 в ході сварки та бійки з потерпілим ОСОБА_14 , в той час коли потерпілий повернувся до обвинуваченого спиною, останній наніс йому декілька ударів ножем в спину, та згодом покинув місце події; висновком експерта № 74, згідно з яким смерть потерпілого внаслідок проникаючих колото-різаних поранень задньої поверхні грудної клітини зліва з ушкодженням аорти та лівої легені, при цьому, дві проникаючі колото-різані рани задньої поверхні грудної клітки № 2 та № 3, які утворилися внаслідок двократного контакту із знаряддям або предметом, який мав колюче-ріжучі властивості, мають ознаки як окремо так і в своїй сукупності тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення та знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті; протокол проведення слідчого експерименту від 28.02.2020, в ході якого ОСОБА_8 детально розказав та показав, де, як та за яких обставин 27.02.2020 він побився з ОСОБА_14 та три рази вдарив його ножем в верхню або середню частини спини, що згідно з висновком експерта № 74/1 не суперечать даним судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_14, стосовно локалізації та механізму заподіяння трьох колото-різаних ран задньої поверхні грудної клітки.

Отже враховуючи спосіб, знаряддя злочину (кухонний ніж), інтенсивність і силу ударів, кількість та локалізацію поранень, які потерпілому завдані у життєво-важливі органи, зі спини, поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, будь-яких розумних сумнівів у тому, що при вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_8 діяв саме з прямим умислом на вбивство, тобто бажав настання смерті потерпілого ОСОБА_14 у апеляційного суду немає.

Що стосується доводів апеляційних скарг обвинуваченого та захисника щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості та особі обвинуваченого, внаслідок суворості, апеляційний суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 1-2 ч. 1 ст. 65 КК України, cуд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу та відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. При призначенні покарання враховуються також й обставини, що пом`якшують та обтяжують його, у відповідності до ст. ст. 66-67 КК України.

На переконання апеляційного суду, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції у повному обсязі дотримався вказаних вимог закону та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який є особливо тяжким, особу обвинуваченого, а саме його вік, відсутність судимостей наявність постійного місця проживання, посередню характеристику за місцем проживання, не перебування на обліку у лікарів нарколога та психіатра, поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, а також наявність обставини, яка пом`якшує покарання - щире каяття, й тієї, яка обтяжує - вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння, й позиції учасників судового провадження.

При цьому, суд, всупереч доводам апеляційної скарги захисника, обгрунтованого не визнав в якості обставини, що пом`якшує обвинуваченому покарання - активне сприяння слідству, з огляду на те, що обвинувачений пішов з місця вчинення злочину та після затримання приймав участь в процесуальних діях, виконуючи процесуальні обов`язки підозрюваного, а перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння не скасовує того факту, що він залишив місце вчинення злочину й був затриманий працівниками поліції на наступний день після його вчинення.

Що стосується посилання обвинуваченого на наявність обставини, що пом`якшує покарання - вчинення злочину, внаслідок збігу тяжких обставин, то вони також не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 66 КК України вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин, що в якості пом`якшуючої обставини - це поєднання істотних для особи чинників фізичного, матеріального чи морального характеру, що негативно впливають на основні сфери її життя (особисте або сімейне життя, професійна діяльність, освіта, тощо). До них можуть бути віднесені тяжка хвороба, безробіття, смерть близької особи, дія наслідків стихійного лиха та ін. Тобто обставини, які зумовлюють у винного стан підвищеної нервозності, страху, переживання тощо, що визначило вчинення ним злочину.

При цьому, обвинувачений в апеляційній скарзі не наводить будь-яких обставин, які б вказували на наявність істотних для нього чинників фізичного, матеріального чи морального характеру, які б негативно впливали на його основні сфери життя.

За вказаних обставин, враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції обґрунтовано призначив покарання у виді позбавлення волі, яке є єдиним можливим, передбаченим ч. 1 ст. 115 КК України за видом, однак, не у максимальному розмірі, передбаченому для такого виду покарання та з такими висновками погоджується й апеляційний суд.

Статтею 414 КПК України як одну з підстав зміни вироку визначено невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Так, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Так, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

З огляду на викладене, обвинувачений та його захисник не навели належних доводів та аргументів, які б давали підстави вважати, що призначене обвинуваченому покарання є явно не справедливим у цьому випадку.

Доводи захисника про безпідставне стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат на проведення експертиз, колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з того, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, та захисником не наведено підстав для звільнення обвинуваченого від відшкодування процесуальних витрат в сумі 3733,59 грн. на підставі положень ст.119 КПК України й апеляційним судом таких не встановлено, як і не встановлено підстав для зменшення розміру процесуальних витрат, з огляду на всі обставини провадження, відомості про особу обвинуваченого та сам розмір процесуальних витрат, який є помірним.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що вирок ухвалений у відповідності до вимог кримінального процесуального закону та правильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим відсутні підстави для його скасування, а доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника необґрунтованим та скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Вирок Рубіжанського міського суду Луганської області від 15 вересня 2021 року щодо ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який перебуває під вартою, в той самий строк з моменту отримання ним копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4