УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невчиненні процесуальних дій,

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2024 року до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла скарга ОСОБА_2 від 08 травня 2024 року, яку було відправлено скаржником до Соснівського районного суду м. Черкаси 18 травня 2024 року.

Відповідно до п.п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно п.3) ч.2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо: скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

В рішеннях ЄСПЛ, постановлених за результатами розгляду справ «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулювання з боку держави.

Статтею 113 КПК України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватись у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у медичному чи психіатричному стаціонарі, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Згідно ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій.

Відповідно до ст. 23 КПК України, слідчий суддя досліджує докази безпосередньо.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ч.1 ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

В своїй скарзі скаржник зазначає, що 11 серпня 2022 року за заявою ОСОБА_2 від 08 липня 2022 року на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа № 711/3495/22) прокуратурою Черкаської області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060, але, скаржником в скарзі не зазначено, яким органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060.

Доказів передачі прокуратурою Черкаської області матеріалів кримінального провадження № 0000060 органу досудового розслідування матеріали скарги не містять і скаржником слідчому судді не надано.

Скаржник в своїй скарзі зазначає, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань йому не вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, не роз`яснено його права, як потерпілого у кримінальному провадженні, відповідно до ч.2 ст. 55 КПК України; протягом одного року та восьми місяців слідчим не допитано скаржника в якості потерпілого.

Згідно ст. 23 КПК України, слідчий суддя досліджує докази безпосередньо.

До матеріалів скарги скаржником не додано жодного доказу на підтвердження вказаних доводів скаржника та не надано доказів звернення скаржника з клопотаннями слідчого, прокурора про вчинення вказаних в скарзі процесуальних дій та надання зазначених в скарзі документів.

Крім того, в матеріалах скарги не зазначено, яким саме органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000060, і який саме слідчий зобов`язаний вчиняти процесуальні дії у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Скаржником не надано доказів не надано доказів, що він належить до кола суб`єктів, які мають право звертатися із клопотанням про виконання будь-яких процесуальних дій до прокурора/слідчого, в порядку ст.220 КПК України, що відповідно зобов`язує прокурора/слідчого здійснювати відповідне реагування на таке клопотання.

Заявник у своїй скарзі зазначає, що він є потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР саме за його заявою про кримінальне правопорушення.

Поряд з цим жодних доказів на підтвердження наявності у скаржника статусу потерпілого у кримінальному провадженні №0000060 скаржником не надано. Доказів внесення відомостей до юного реєстру досудових розслідувань саме за заявою скаржника про вчинення відносно нього кримінального правопорушення до скарги скаржником не додано.

Бездіяльність детектива/прокурора, слідчого щодо нерозгляду клопотання в порядку статті 220 КПК України може бути оскаржена до слідчого судді лише суб`єктами звернення з такими клопотаннями, передбаченими цією статтею, зокрема, потерпілим.

Отже, через недоведеність наявності статусу потерпілого, ОСОБА_2 не є особою, яка має право звертатись до слідчого судді з такою скаргою, тому така скарга підлягає поверненню на підставі пункту 1 частини 2 статті 304 КПК України.

Наведені висновки узгоджуються з позицією Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 20 вересня 2023 року у справі №991/7446/23 та відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, який в своєму рішенні від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви №32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначив, що «право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги».

Відповідно до п. 3 ч.2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Скаржник з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку звернення зі скаргою до слідчого судді не звертався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 23, 84, 85, 92, 303, 304, 309, 369 - 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невчиненні процесуальних дій, - повернути скаржнику.

Копію ухвали разом зі скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка подала скаргу.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії заявником.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі її оскарження, - після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя - ОСОБА_1