Справа № 567/579/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2024 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі :

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоди про визнання винуватості, укладені у кримінальному провадженні за №0000068 від 02.03.2024 р. по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Вілія Острозького району Рівненської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , громадянки України, тимчасово непрацюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Долоччя Ізяславського району Хмельницької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , громадянки України, тимчасово непрацюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

10 жовтня 2023 року, близько 16.08 год., тобто в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-1Х від 24 лютого 2022 року, яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та після чого неодноразово продовженого, востаннє Указом Президента України №451/2023 від 26 липня 2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №3275-ІХ від 27 липня 2023 року, яким продовжено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу із торгової вітрини здійснила крадіжку: одного напою мультивітамін марки «Capri Sun» об`ємом 0,2 л., вартістю 21 грн. 90 коп.; п`ять булок із сосискою «Кухарочка» вагою 80 г. кожна, загальною вартістю 84 грн. 50 коп.; одного круасану зі смаком вишні марки «Лігос» вагою 60 г., вартістю 16 грн. 99 коп.; двох круасанів зі смаком шоколаду марки «Традиція» вагою 185 г. кожен, загальною вартістю 99 грн. 78 коп.; двох пачок вафель марки «Wafers» зі смаком молока вагою 216 г. кожна, загальною вартістю 91 грн. 80 коп.; цукерок марки «Зоряне сяйво» вагою 470 г., вартістю 162 грн. 15 коп.; цукерок марки «Ромашка» вагою 450 г., вартістю 121 грн. 05 коп.; цукерок марки «Труфальє» вагою 420 г., вартістю 148 грн. 90 коп.; цукерок марки «Королівський шарм» вершкова начинка вагою 560 г., вартістю 206 грн. 10 коп.; цукерок марки «Королівський шарм» горіхова начинка вагою 280 г., вартістю 103 грн.; цукерок марки «Королівський шарм» шоколадна начинка вагою 0,430 г., вартістю 159 грн.; цукерок марки «Труфель оригінальний» вагою 370 г., вартістю 130 грн.; однієї коробки цукерок марки «Праліне» морські мушлі вагою 250 г., вартістю 150 грн. 90 коп.; однієї пляшки олії соняшникової рафінованої об`ємом 3 л., вартістю 165 грн. 90 коп.; однієї упаковки перепелиних яєць, в якій 20 шт., вартістю 57 грн. 60 коп., які на праві власності належали Товариству з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробнича компанія «Львівхолод».

Після реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 разом із викраденим майном покинули приміщення магазину, та таким чином розпорядилася ним на власний розсуд, чим заподіяли ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальної шкоди на загальну суму 1719 грн. 57 коп.

10 жовтня 2023 року, близько 16.08 год., тобто в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та після чого неодноразово продовженого, востаннє Указом Президента України №451/2023 від 26 липня 2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №3275-ІХ від 27 липня 2023 року, яким продовжено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу із торгової вітрини здійснила крадіжку: одного напою мультивітамін марки «Capri Sun» об`ємом 0,2 л., вартістю 21 грн. 90 коп.; п`ять булок із сосискою «Кухарочка» вагою 80 г. кожна, загальною вартістю 84 грн. 50 коп.; одного круасану зі смаком вишні марки «Лігос» вагою 60 г., вартістю 16 грн. 99 коп.; двох круасанів зі смаком шоколаду марки «Традиція» вагою 185 г. кожен, загальною вартістю 99 грн. 78 коп.; двох пачок вафель марки «Wafers» зі смаком молока вагою 216 г. кожна, загальною вартістю 91 грн. 80 коп.; цукерок марки «Зоряне сяйво» вагою 470 г., вартістю 162 грн. 15 коп.; цукерок марки «Ромашка» вагою 450 г., вартістю 121 грн. 05 коп.; цукерок марки «Труфальє» вагою 420 г., вартістю 148 грн. 90 коп.; цукерок марки «Королівський шарм» вершкова начинка вагою 560 г., вартістю 206 грн. 10 коп.; цукерок марки «Королівський шарм» горіхова начинка вагою 280 г., вартістю 103 грн.; цукерок марки «Королівський шарм» шоколадна начинка вагою 0,430 г., вартістю 159 грн.; цукерок марки «Труфель оригінальний» вагою 370 г., вартістю 130 грн.; однієї коробки цукерок марки «Праліне» морські мушлі вагою 250 г., вартістю 150 грн. 90 коп.; однієї пляшки олії соняшникової рафінованої об`ємом 3 л., вартістю 165 грн. 90 коп.; однієї упаковки перепелиних яєць, в якій 20 шт. вартістю 57 грн. 60 коп., які на праві власності належали Товариству з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробнича компанія «Львівхолод».

Після реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 разом із викраденим майном покинули приміщення магазину, та таким чином розпорядилася ним на власний розсуд, чим заподіяли ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальної шкоди на загальну суму 1719 грн. 57 коп.

22.03.2024 р. між прокурором Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000068 від 02.03.2024 року та ОСОБА_4 у статусі підозрюваної у цьому провадженні, за участю захисника - адвоката ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 470, 472 КПК України.

Згідно умов вказаної угоди прокурор ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у статусі підозрюваної, за участю захисника - адвоката ОСОБА_6 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України відносно обставин, викладених у повідомленні про підозру від 14.03.2024 р., які є аналогічними до обставин, викладених в обвинувальному акті від 22.03.2024 р., ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, вчинення якого ставиться їй у провину та зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 у разі затвердження такої угоди, а саме за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років, із звільненням її від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та встановленням іспитового строку, та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Також, 22.03.2024 р. між прокурором Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000068 від 02.03.2024 року та ОСОБА_5 у статусі підозрюваної у цьому провадженні, за участю захисника - адвоката ОСОБА_7 , укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 470, 472 КПК України.

Згідно умов вказаної угоди прокурор ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у статусі підозрюваної, за участю захисника - адвоката ОСОБА_7 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України відносно обставин, викладених у повідомленні про підозру від 14.03.2024 р., які є аналогічними до обставин, викладених в обвинувальному акті від 22.03.2024 р., ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, вчинення якого ставиться їй у провину та зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинна понести ОСОБА_5 у разі затвердження такої угоди, а саме за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років, із звільненням її від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та встановленням іспитового строку, та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угод про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просить такі угоди затвердити і призначити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожна окремо, в підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду та призначити узгоджене сторонами угоди покарання, беззастережно визнали себе винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, вчиненого при обставинах, зазначених в обвинувальному акті від 22.03.2024 р., дали згоду на призначення узгодженого виду та розміру покарання. Пояснили, що вони розуміють права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення щодо якого вони визнають себе винуватими, вид покарання, який буде застосовано до них у разі затвердження угоди судом, відтак просили затвердити угоду.

Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожен окремо, в підготовчому судовому засіданні не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості, пояснили, що їх підзахисні свою провину у вчинені злочину як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні визнають, угоду про визнання винуватості уклали добровільно, зауважень до правильності кваліфікації дій обвинувачених немає, а тому не вбачають перешкод для затвердження такої угоди.

Представник потерпілого ТОВ ТВК «Львівхолод» - ОСОБА_8 в підготовче судове засідання не з`явилася, в поданій до початку підготовчого судового засідання заяві просила проводити засідання у її відсутності, в заяві поданій прокурору під час досудового розслідування зазначила про відсутність будь-яких претензій майнового та немайнового характеру до обвинувачених, не заперечувала проти затвердження угод про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими.

Неявка потерпілого згідно ч.2 ст.474 КПК України не є перешкодою для розгляду кримінального провадження на підставі угоди про визнання винуватості.

Вирішуючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання щодо наявності підстав для затвердження угод про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.

Представник потерпілої сторони відповідно до ч.4 ст.469 КПК України під час досудового розслідування надала свою згоду на укладення угод про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та надану раніше згоду представник потерпілої сторони підтвердила в заяві поданій до початку підготовчого засідання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнали себе винуватими, відноситься до тяжкого злочину, санкція якого не передбачає альтернативних видів покарання, окрім як позбавлення волі.

Міра покарання, узгоджена сторонами угод, відповідає санкції, яка передбачена ч.4 ст.185 КК України та загальним засадам призначення покарання.

Оцінюючи зміст угод та суб`єктивне сприйняття угод сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою №9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Національний суд, який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини.

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, сторони добровільно уклали угоди про визнання винуватості, зміст угод відповідає вимогам ст.472 КПК України та закону, обвинувачені цілком розуміють положення ч.4 ст.474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачені повністю усвідомлюють зміст укладених угод про визнання винуватості, а також розуміють наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також усвідомлює наслідки невиконання угод про визнання винуватості, які передбачено ст.476 КПК України.

Підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, для відмови у затвердженні угод про визнання винуватості судом не встановлено.

Судом також встановлено, що умови угод не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 погоджуються на призначення узгодженого покарання та в судовому засіданні не повідомили про наявність перешкод для його виконання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угод відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи наведені доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угод про визнання винуватості, вважає доведеним у підготовчому судовому засіданні, що дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обгрунтовано кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, та в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення.

Беручи до уваги особу обвинуваченої ОСОБА_4 , суд враховує, що вона тимчасово не працює, має на утриманні малолітню доньку, по місцю проживання характеризується позитивно.

Згідно довідки КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» №57 від 06.03.2024 р. та довідки КНП «Ізяславська міська багатопрофільна лікарня» №439 віж 05.03.2024 р. ОСОБА_4 під спостереженням лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно обвинувального акту та угоди про визнання винуватості є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків, водночас обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Беручи до уваги особу обвинуваченої ОСОБА_5 , суд враховує, що вона тимчасово не працює, має на утриманні неповнолітнього сина, по місцю проживання характеризується позитивно.

Згідно довідки КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» №56 від 06.03.2024 р. та довідки КНП «Ізяславська міська багатопрофільна лікарня» №438 віж 05.03.2024 р. ОСОБА_5 під спостереженням лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно обвинувального акту та угоди про визнання винуватості є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків, водночас обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вперше притягуються до кримінальної відповідальності.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Ця функція потребує врахування та оцінки конкретних обставин провадження, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, і за змістом якої суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, суд, урахувавши тяжкість злочину, особу винного та інші обставини провадження, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Так, згідно з вимогами ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших злочинів, враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах нагляду за ними та постійного контролю за їх поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, та вважає за можливе призначити їй покарання із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України, звільнивши їх від відбування покарання з випробуванням - встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Одночасно, при визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вид і строк призначеного покарання, наявність пом`якшуючих покарання обставин та обставини, що характеризують особу обвинувачених, середовище, в якому вони перебувають та вважає за необхідне встановити його строком на 1 рік.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 374, 475 КПК України, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22.03.2024 року між прокурором Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22.03.2024 року між прокурором Острозького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_5 відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Повідомити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що вони зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки та попередити їх, що вони протягом іспитового строку не повинні вчиняти нового кримінального правопорушення.

Роз`яснити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Речові докази :

- диск для лазерних систем зчитування інформації «DVD-R», на якому наявний надпис «Рукавичка 10.10.2023» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1