Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-кп/4805/401/24
Категорія ч.5 ст.72 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

засудженого: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 , засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 06 лютого 2024 року, якою частково задоволено заяву засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,-

встановила:

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 06 лютого 2024 року було частково задоволено заяву засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання та зараховано йому у строк відбування остаточного покарання призначеного вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 30.12.2022, строк попереднього ув`язнення з 17.11.2016 по 24.03.2023 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Суд дійшов висновку, що оскільки вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 30.12.2022, набрав законної сили 24.03.2023, ОСОБА_6 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 17.11.2016 по 24.03.2023, тобто по день набрання вироком законної сили, у строк остаточного покарання за ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII) у розрахунку де одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

В апеляційній скарзі прокурор Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою зарахувати засудженому ОСОБА_6 в строк відбування остаточного покарання строк попереднього ув`язнення з 17.11.2016 по 30.01.2023 за ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII, де одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

Вважає, що суд не повно та необ`єктивно дослідив матеріали особової справи, оскільки відповідно до розпорядження Рівненського міського суду Рівненської області від 16.02.2023 року, вирок суду від 30.12.2022 набрав законної сили 30.01.2023 року, а не 24.03.2023 як зазначено судом.

Таким чином, судом не вірно застосовано положення ч.5 ст. 72 КК України, а саме зараховано у строк попереднього ув`язнення період з 31.01.2023 по 24.03.2023, оскільки в цей період засуджений вже відбував покарання, а з дня отримання копії вироку - 22.03.2023, ОСОБА_6 набув право виключно на апеляційне оскарження рішення.

В апеляційній скарзі, як вбачається з її змісту, засуджений ОСОБА_6 зазначає, що відділом контролю за виконання судових рішень ДУ «Житомирська УВП №8» не вірно встановлено строк відбування покарання, у зв`язку з чим просить встановити кінець строку покарання.

Зазначає, що 17.11.2026 по 24.03.2023 строк відбутого покарання становить 6 років 4 місяці 8 днів, враховуючи положення ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі, строк відбутого покарання становить 12 років 8 місяців 16 днів, а невідбутий строк покарання 2 роки 3 місяці 14 днів, а тому вважає строком звільнення від відбування покарання 08.07.2025.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого та захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора та заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Доводи прокурора, що вирок суду від 30.12.2022 набрав законної сили 30.01.2023 року, а не 24.03.2023 як зазначено судом, є необґрунтованими, не підтверджені матеріалами кримінального провадження та не узгоджуються з вимогами закону.

Згідно протоколу затримання ОСОБА_6 було затримано 17.11.2016 (а.п. 24).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 засуджений вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 02.03.2020 ОСОБА_6 за ч.1 ст.111 КК України на 12 років позбавлення волі без конфіскації майна. Термін відбування покарання відраховано з 02.03.2020, з моменту ухвалення вироку.

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 30.12.2022 ОСОБА_6 засуджений за п.п.6,11,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.ч.1,4 ст.70 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Вирок набрав законної сили 30.01.2023.

На підставі ч.5 ст.72 КК України йому зараховано в строк призначеного покарання попереднє ув`язнення з моменту затримання, перебування під вартою та відбування покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 02.03.2020, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 17.11.2016

Кінець строку: 04.10.2015

Станом на 30.11.2023 фактично відбута частина строку покарання (із зарахуванням) становить 13 років 01 місяць 26 днів.

Невідбута частина строку покарання становить 1 рік 10 місяців 04 дні.

Разом з тим, у останньому вироку суду не вказані чітко дати початку та кінця попереднього ув`язнення, що перешкоджає установі виконання покарання правильно зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання (а.п. 26).

Апеляційна скарга учасниками справи не подавалась.

Згідно з ч.1 ст. 532 КПК України вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.3 ст.395 КПК України апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ці положення процесуального закону вказують, що для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з часу вручення їй копії судового рішення, а строк набрання судовим рішенням законної визначається через тридцять днів від дати вручення копії судового рішення - після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не подано.

Як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_6 копію вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 30.12.2022 отримав 22.02.2023.

Згідно відповіді судді Рівненського міського суду Рівненської області від 11.12.2023, в матеріалах кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 за п.п.6,11,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, відсутні відомості щодо вручення засудженому копії вироку від 30.12.2022 ( а.п.34).

За таких обставин, судом першої інстанції вірно встановлено, що вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 30.12.2022 набрав законної сили лише 24.03.2023 та вірно враховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 17.11.2016 по 24.03.2023, тобто по день набрання вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 30.12.2022 законної сили.

А тому, колегія суддів відкидає доводи апеляційної скарги прокурора про зарахування засудженому ОСОБА_6 , в строк відбування остаточного покарання строк попереднього ув`язнення з 17.11.2016 по 30.01.2023 як необґрунтовані.

Доводи засудженого ОСОБА_6 щодо визначення йому кінцевого терміну завершення відбування покарання, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки це не є компетенцією суду, а розрахунок щодо кінця строку покарання, встановленого УВП №8 - 04.10.2025 (а.с.26), визначався установою без врахування ухвали Богунського районного суду від 06.02.2004 р., якою зараховано попереднє ув`язнення з 17.11.2016 по 24.03.2023, а тому ці обставини повинні бути враховані після набрання цим судовим рішенням законної сили.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не має.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційні скарги прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 , засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 06 лютого 2024 року, якою частково задоволено заяву засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: