Справа № 464/6073/23
пр.№ 1-кп/464/117/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2024 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000586 від 08.07.2023, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001005 від 06.12.2023, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє 11.01.2024 Залізничним районним судом м. Львова за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 5 років 6 місяців,

та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Львова, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючої, неодруженої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , згідно зі ст. 89 КК України раніше не судимій,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

встановив:

ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, повторно та за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000586 від 08.07.2023 кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_3 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , 04.06.2023, близько 18:55 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Сімі», який належить ТОВ «Клевер Старс», що за адресою: м. Львів, вул. Сихівська, 5, переслідуючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, викрали з торгового стелажа вказаного магазину майно ТОВ «Клевер Старс», а саме: 2 упаковки «Фісташки смажені 70 г /Вakalland/», вартістю без ПДВ за 1 шт. - 67 грн. 36 коп., 2 банки с/а енерг. «Рево» ж/б 0,5 л, вартістю без ПДВ за 1 шт. - 31 грн. 36 коп., 1 упаковку кави «Lavazza Crema$Gusto» 250 г, вартістю без ПДВ за 1 шт. - 172 грн. 14 коп., всього майна на загальну суму 369 грн. 58 коп. без ПДВ, який в подальшому частково заховали у дитячу колиску, яку при собі мав ОСОБА_3 , та покинули приміщення магазину, не провівши оплату за вищевказаний товар, після чого розпорядились викраденим товаром на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заподіяли ТОВ «Клевер Старс» матеріальної шкоди на загальну суму 369,58 грн. без ПДВ.

Таким чином, органом досудового розслідування кваліфіковано дії ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, повторно та за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_3 , 04.06.2023, близько 18:55 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Сімі», який належить ТОВ «Клевер Старс», що за адресою: м. Львів, вул. Сихівська, 5, переслідуючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, викрали з торгового стелажа вказаного магазину, майно ТОВ «Клевер Старс», а саме: 2 упаковки «Фісташки смажені 70 г /Bakalland/», вартістю без ПДВ за 1 шт. - 67 грн. 36 коп., 2 банки с/а енерг. «Рево» )к/б 0,5 л, вартістю без ПДВ за 1 шт. - 31 грн. 36 коп., 1 упаковку кави «Lavazza Crema$Gusto» 250 г, вартістю без ПДВ за 1 шт. - 172 грн. 14 коп., всього майна на загальну суму 369 грн. 58 коп. без ПДВ, який в подальшому частково заховали у дитячу колиску, яку при собі мав ОСОБА_3 та покинули приміщення магазину, не провівши оплату за вищевказаний товар, після чого розпорядились викраденим товаром на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заподіяли ТОВ «Клевер Старс» матеріальної шкоди на загальну суму 369,58 грн. без ПДВ.

Таким чином, органом досудового розслідування кваліфіковано дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану та за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001005 від 06.12.2023 кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_4 14.11.2023 близько 16.40 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка», який належить ТОВ ТВК «Львівхолод», що за адресою: м. Львів, вул. Сихівська, 18, діючи з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, повторно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, таємно викрала з торгового стелажа вказаного магазину майно ТОВ ТВК «Львівхолод», а саме 1 упаковку кави меленої «PRODOMO DALLMAYR» 100% арабіка, масою 500 г, вартістю 315,60 грн.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 заподіяла ТОВ ТВК «Львівхолод» матеріальної шкоди на загальну суму 315,60 грн. без ПДВ.

Крім того, ОСОБА_4 26.11.2023 близько 15.30 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Близенько», який належить ПП «МЕРЕЖА-СЕРВІС ЛЬВІВ», що за адресою: м. Львів, вул. Драгана, 4Б, діючи з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, повторно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, таємно викрала з торгового стелажа вказаного магазину майно ПП «МЕРЕЖА-СЕРВІС ЛЬВІВ», а саме 3 упаковки шоколаду «Кіндер Максі» вагою 84 г, кожна вартістю 41,60 грн., упаковку арахісу «Біб Боб» в оболонці зі смаком сиру, вагою 55 г, вартістю 14,30 грн., 1 упаковку пасти шоколадної «Нутелла», вагою 200 г, вартістю 88,15 грн., 1 банку напою слабоалкогольного «Рево», об`ємом 0,5 л, вартістю 31,35 грн., 1 банку пюре «Гербер» «Броколі», вагою 80 г, вартістю 29,90 грн., 1 банку пюре «Гербер» «ніжне курча», вагою 80 г, вартістю 46,40 грн.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 заподіяла ПП «МЕРЕЖА-СЕРВІС ЛЬВІВ» матеріальної шкоди на загальну суму 334,90 грн. без ПДВ.

Крім того, ОСОБА_4 27.11.2023 близько 16.30 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка», який належить ТОВ ТВК «Львівхолод», що за адресою: м. Львів, вул. Сихівська, 18, діючи з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, повторно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, таємно викрала з торгового стелажа вказаного магазину майно ТОВ ТВК «Львівхолод», а саме 1 упаковку кави меленої «PRODOMO DALLMAYR» 100% арабіка, масою 500 г, вартістю 315,60 грн., 1 банку напою слабоалкогольного «Рево», об`ємом 0,5 л, вартістю 37,62 грн.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 заподіяла ТОВ ТВК «Львівхолод» матеріальної шкоди на загальну суму 353,22 грн. без ПДВ.

Крім того, ОСОБА_4 14.12.2023 близько 11.30 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Продукти 1261», що належить ТОВ «АТБ-маркет», що за адресою: м. Львів, вул. Зубрівська, 38, діючи з корисливих мотивів та з метою власного збагачення, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, повторно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, таємно викрала з торгового стелажа вказаного магазину майно ТОВ «АТБ-маркет», а саме кросівки жіночі 599 грн., кофту із капюшоном та кишенями із маркувальними написами «Єдність» вартістю 749 грн.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_4 заподіяла ТОВ «АТБ-маркет» матеріальної шкоди на загальну суму 1 348,00 грн. без ПДВ.

Таким чином, органом досудового розслідування кваліфіковано дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, повторно.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненому визнав, пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті. Разом з тим, заперечив вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, оскільки пояснив, що не повідомляв ОСОБА_4 про намір викрасти товар, таємно поклав його до дитячої колиски, при цьому вказаного вона не бачила, а в подальшому попросив її залишити магазин разом із коляскою, в якій знаходився неоплачений товар.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнала повністю, вказала, що вчинила злочини за обставин, викладених у обвинувальних актах. Пояснила суду, що самостійно брала усе майно та ставила у візок. Крім того зазначила, що викрадала товар з магазинів «Рукавичка», «Близенько» та «Продукти 1261», оскільки не мала постійного місця проживання, а також коштів для проживання, а тому, з метою прогодувати неповнолітніх дітей, що перебувають у неї на утриманні, вимушена була вкрасти продукти харчування. Каву викрала, для того, щоб на вулиці продати та мати кошти на хостел. Крім того зазначила, що 27.11.2023 попала під дощ, змочила ноги, та була вся мокра, а тому пішла до магазину «Продукти 1261», де перевзулася у сухі кросівки, та перевдягнула кофту. А свої речі там залишила. З цивільними позовами потерпілих ознайомлена, позовні вимоги визнає, вважає такі підставними. Для себе зробила належні висновки. Розуміє, що вчинила неправильно, за такі дії їй дуже соромно, просить суворо не карати. Із матеріалами кримінального провадження ознайомлена, жодні докази не оспорює, правильно розуміє обставини за яких її обвинувачено, з якими повністю погоджується та просив суд не досліджувати докази щодо обставин, що нею не оспорюються.

Прокурор та захисник ОСОБА_9 просили не досліджувати обставини, що обвинуваченою ОСОБА_4 не оспорюються.

За таких обставин, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності позиції обвинуваченої ОСОБА_4 щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні №0001005 від 06.12.2023. Обвинуваченій роз`яснено, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, а прийняте рішення про скорочений судовий розгляд свідчитиме про те, що обставини, які сторонами не оспорюються, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

При цьому, за основу, щодо обставин викладених в обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0001005 від 06.12.2023 суд бере до уваги покази обвинуваченої, вважає їх як належні, допустимі та достовірні, котрі у взаємозв`язку доводять фактичні обставини вчинення ОСОБА_4 таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Представник потерпілого ТОВ «Клевер Сторс» ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, щодо призначення покарання покладається на розсуд суду.

Представник потерпілого ТОВ ТВК «Львівхолод» ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву, в якій просить здійснювати розгляд кримінального провадження за його відсутності, поданий цивільній позов підтримує.

Представник потерпілого ПП «Мережа-Сервіс Львів» ОСОБА_12 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, при призначенні покарання покладається на розсуд суду, заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Представник потерпілого ТОВ «АТБ-маркет» в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву, в якій просить здійснювати розгляд кримінального провадження за його відсутності, щодо призначеного покарання покладається на розсуд суду.

На підставі вимог ст. 325 та ч. 3 ст. 349 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності представників потерпілих.

З протоколу огляду предметів від 08.07.2023 вбачається, що предметом огляду є файл, на якому міститься копія відеозапису події, яка мала місце 04.06.2023 за адресою: магазин «Сім-23» у АДРЕСА_4 , в ході огляду якого встановлено, що о 18.54 год. до приміщення торгового залу зайшла невідома особа жіночої статі, яка підійшла до прилавку та взяла три пачки із фісташками, після чого передала вказаний товар невідомій особі чоловічої статі, який поклав продукти до дитячої коляски, а також взяла пачку кави. В подальшому, особа жіночої статі взяла з прилавку з алкогольними напоями три банки з слабоалкогольним напоєм «Рево», дві з яких поклала до коляски, після чого з вказаним товаром покинули приміщення магазину, не оплативши за товар (том 2, а. с. 1-8).

Як вбачається з протоколу слідчого експерименту від 19.07.2023, що проведений у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що за адресою: АДРЕСА_4 , за участі ОСОБА_3 , який розповів та показав про обставини події, що мала місце 04.06.2023 о 18.50 год.т Вказана слідча дія зафіксована на відеокамеру (том 2, а. с. 9-13).

Згідно з протоколом слідчого експерименту від 19.07.2023, що проведений у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що за адресою: АДРЕСА_4 , за участі ОСОБА_4 , яка розповіла та показала обставини події, що мала місце 04.06.2023 о 18.50 год. Вказана слідча дія зафіксована на відеокамеру (том 2, а. с. 14-18).

Вказані докази суд визнає як належні, допустимі та достовірні, котрі у взаємозв`язку доводять, що кримінальне правопорушення було вчинено за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Кваліфікуючи дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд враховує наступне.

Згідно з диспозицією ч. 4 ст. 185 КК України суб`єкт злочину підлягає кримінальній відповідальності серед іншого за крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Указом Президента України №264/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, воєнний стан неодноразово було продовжено, зокрема Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.02.2023 №2915-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, а також Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 02.05.2023 №3057-IX, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Частиною 2 статті 28 КК України передбачено, що кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про спільне його вчинення.

При цьому, суд враховує, що згідно п. 24 Постанови ПВСУ № 10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», що учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину.

Як встановлено в судовому засіданні, спільний злочинний умисел обвинувачених був обумовлений єдиною метою наживи, та корисливим мотивом збагатитися за рахунок чужого майна. Обоє діяли умисно та узгоджено.

Відповідно до пункту 1 примітки до статті 185 КК України повторним у статтях 185, 186 та 189-191 КК України визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 КК України.

При цьому, відповідно до п. 20 Постанови ПВСУ № 10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» у разі вчинення декількох посягань на власність перший злочин за відсутності інших кваліфікуючих ознак належить кваліфікувати за частиною першою відповідної статті, а інші як вчинені повторно - за іншими частинами відповідних статей КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , будучи обізнаними, що на усій території України введено воєнний стан, перебуваючи в приміщенні магазину «Сімі», отримавши вільний доступ до майна, що їм не належить, переслідуючи корисливий мотив, таємно, узгоджено об`єднавшись спільним злочинним умислом на заволодіння чужим майном, при цьому ОСОБА_3 повторно, керуючи дитячим візком, у котрий ОСОБА_4 складала товар, та не здійснивши оплату за такий, покинули приміщення закладу, та маючи реальну можливість розпорядитися викраденим, довели злочинний умисел до кінця, спричинивши потерпілому ТОВ «Клевер Сторс» матеріальну шкоду.

Крім того, ОСОБА_4 продовжуючи злочинну діяльність, в умовах правового режиму воєнного стану в державі, перебуваючи в приміщеннях магазинів «Рукавичка», «Близенько», «Продукти 1261», маючи доступ до товару, діючи повторно, таємно, протиправно заволоділа майном, що їй не належить, шляхом залишення території торгового залу не здійснивши оплату за таке, та маючи реальну можливість розпорядитися викраденим, довела злочинний умисел до кінця, спричинивши потерпілим ТОВ ТВК «Львівхолод», ПП «Мережа-Сервіс Львів»,ТОВ «АТБ-маркет» матеріальну шкоду.

За таких обставин, суд дії обвинуваченого ОСОБА_3 , кваліфікує за ч.4 ст. 185 КК України, оскільки він, перебуваючи у змові і ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, повторно, в умовах воєнного стану.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст. 185 КК України, оскільки вона, перебуваючи у змові із ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

У роз`ясненнях, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7(зі змінами), зокрема в п.1, звертається увага на те, що суди при призначенні покарання мають суворо дотримуватися вимогст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а в п.3 наголошується на тому, що, встановлюючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його скоєння (зокрема форми вини, мотиву й мети, способу, стадії скоєння, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали).

Згідно ст. 35 КК України передбачено, що повторність, сукупність та рецидив кримінальних правопорушень враховуються при кваліфікації кримінальних правопорушень та призначенні покарання, при вирішенні питання щодо можливості звільнення від кримінальної відповідальності та покарання у випадках, передбачених цим Кодексом.

Так ч.1 ст. 70 КК України передбачено, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Також, ч.4 ст. 70 КК України передбачено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

У зв`язку із цим, при призначенні покарання суд бере до уваги положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, та ч.ч. 1,3 ст. 29, ч. 5 ст. 68 КК України котрими врегульовані питання щодо притягнення до кримінальної відповідальності та призначення покарання за кримінальне правопорушення, вчинене у співучасті .

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009року (заява№ 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Обираючи покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також характер та ступінь участі кожного обвинуваченого у його вчиненні.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, за якими кваліфіковано дії обвинувачених за ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 судом встановлено, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Львові, є громадянином України, українцем (том 2, а. с. 38-41), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (том 2, а. с. 23-24), не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_13 , 25.09.2022 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (том 2, а. с. 52), характеризується, як особа, на котру скарг та заяв не поступало (том 2, а. с. 24), раніше судимий, востаннє 14.12.2023 Франківським районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 15-ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, вироком Залізничного районного суду м. Львова від 11.01.2024 за ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі (том 2, а. с. 25-37, 67-70), на обліку у Львівському обласному клінічному психоневрологічному диспансері не перебуває (том 2, а. с. 21), з 19.05.2020 перебував на обліку у Львівському обласному медичному центрі превенції та терапії узалежнень з діагнозом Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів (том 2, а. с. 22), згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 834 від 09.08.2023 на час проведення експертизи тяжким психічним розладом не страждав, виявляв психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром контрольованої залежності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, в період інкримінованих дій тяжким психічним розладом тимчасового чи хронічного характеру не страждав, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (том 2, а. с. 42-44).

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно зі ст.66 КК України, суд відносить визнання вини, щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

З досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_3 вбачається, що результати оцінки обвинуваченого показали високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства у тому числі для окремих осіб. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб) (а. с. 171-177).

При визначенні виду та міри покарання суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив крадіжку за наявності трьох кваліфікуючих ознак, будучи судимим, тобто небажаючи виправитися, та при відсутності висновків щодо протиправності своєї поведінки, що підтверджує висновки органу пробації, при безальтернативності санкції вказаної статті, покарання у виді позбавлення волі буде необхідним та виправданим.

При визначенні міри покарання, суд зважає на те, що ОСОБА_3 позитивно характеризується, щиро покаявся у скоєному, осудив свою протиправну поведінку, думку потерпілого, котрий при призначенні покарання покликається на розсуд суду, характер поведінки обвинуваченого під час досудового розслідування, що сприяв органу досудового розслідування у розкритті злочину, є батьком малолітньої дитини та в нього на утриманні перебуває інша дитина ОСОБА_4 , а також те, що предметом злочинного діяння були продукти харчування, а спричинена потерпілому шкода не може визнаватися значною, зважаючи на вартість товару та те, що останні є суб`єктами господарювання, відсутність обтяжуючих обставин, при його альтернативності, та реалізуючи принципи законності, справедливості, індивідуалізації, гуманності, необхідності і достатності покарання приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України - у мінімальній межі 5 років.

Саме таке покарання, на думку суду, дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії, стати на шлях виправлення, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», відповідатиме тяжкості кримінального правопорушення та справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Крім того, судом встановлено, що 11 січня 2024 вироком Залізничного районного суду м. Львова, який набрав законної сили 04.04.2024, ОСОБА_3 засуджений за ч. 4 ст. 185 та ч.4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Франківського районного суду м. Львова від 14.12.2023 до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців (том 2, а. с. 25-35, 67-70).

За таких обставин, вирішуючи питання призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим суд погоджується з позицією ВС України викладеній у постанові № 7 (п.21) від 24.10.2023, що при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

Таким чином, беручи до уваги, що ОСОБА_3 інкриміноване кримінальне правопорушення вчинив до ухвалення вищевказаного вироку, зважаючи на дані, що характеризують особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшують, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, незначну шкоду, суд прийшов до переконання, про необхідність призначення остаточного покарання з урахуванням ч.ч.1, 4 ст. 70, КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

З копії вироку Франківського районного суду м.Львова від 14.12.2023 у кримінальному провадженні № 0000878 від 06.10.2023 встановлено, що 06.10.2023 ОСОБА_3 затриманий в порядку ст. 208 КПК України (том 2, а. с. 29-32, 67-70).

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_4 , судом встановлено, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 у м. Львів, є громадянкою України, з професійно-середньою спеціальною освітою, не працює, неодружена, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_13 , 25.09.2022 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (том 2, а. с. 52), згідно зі ст. 89 КК України не судима (том 2, а. с. 51, 55-60), на обліках у Львівському обласному медичному центрі превенції та терапії узалежнень та Львівському обласному клінічному психоневрологічному диспансері не перебуває (том 2, а. с. 49-50), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (том 2, а. с. 48, 53-54), характеризується, як особа, на яку скарг не поступало (том 2, а. с. 53).

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно зі ст. 66 КК України, суд відносить визнання вини, щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

З досудової доповіді щодо обвинуваченої ОСОБА_4 вбачається, що результати оцінки обвинуваченої показали високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства у тому числі для окремих осіб. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушень, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе без ізоляції від суспільства (том 1, а. с. 180-184, 241-245).

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 суд враховує, що вона вчинила крадіжку за наявності трьох кваліфікуючих ознак, за наявності чотирьох епізодів, згідно зі ст. 89 КК України не судима, чотири епізоди крадіжки вчинила під час притягнення до кримінальної відповідальності, в кримінальному провадженні, у якому обвинувальний акт перебував на розгляді суду, а тому повторність діяння розцінюються судом як суб`єктивне ставлення обвинуваченої до своїх дій, що полягає у небажанні виправитися, та відсутності висновків щодо протиправності своєї поведінки, щиро покаялася у скоєному, осудила свою протиправну поведінку, повністю визнала позовні заяви, готова відшкодувати шкоду, однак на це в неї відсутні кошти, тим самим продемонструвала бажання стати на шлях виправлення, а також те, що предметом злочинного діяння були продукти харчування, в тому числі дитяче харчування, а спричинена потерпілому шкода не може визнаватися значною, зважаючи на вартість товару та те, що останні є суб`єктами господарювання, відсутність обтяжуючих обставин, тому з урахуванням посеред вищенаведеного, додатково враховує, висновки пробації, а також те, що вона є мамою та має на утриманні двох малолітніх дітей, а тому вважає за можливе призначити покарання при безальтернативності санкції вказаної статті, покарання у виді позбавлення волі у мінімальній межі, яке буде необхідним та виправданим.

При цьому, враховуючи відношення ОСОБА_4 до вчиненого, характер її поведінки під час досудового розслідування, що розцінюється стороною обвинувачення як активне сприяння у розкритті злочину, не оспорювала фактичних обставин у справі та визнавала позови, має постійне місце проживання, виховує двох малолітніх дітей, та думку потерпілого щодо міри покарання, а також те, що є несудима, висновки органу пробації, суд приходить до переконання, що перевиховання та виправлення обвинуваченої можливе без умов ізоляції її від суспільства, тобто відбування покарання і в даному випадку доцільно призначити їй покарання із застосуванням ст.75,76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, дасть можливість обвинуваченій оцінити свої дії, стати на шлях виправлення, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», відповідатиме тяжкості злочину та справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Крім того, судом встановлено, що потерпілим ТОВ ТВК «Львівхолод» заявлено цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 668,82 грн., а також потерпілим ПП «Мережа-Сервіс Львів» заявлено цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 334,90 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

В силу ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Частиною 5 вказаної норми врегульовано, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Враховуючи висновки суду щодо винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 185 КК України, де розмір збитків є однією із ознак складу злочину, а також визнання нею позовних вимог в повному обсязі, суд встановив, що потерпілими, яких визнано цивільними позивачами, доведено підстави і розмір позовів, у зв`язку із чим такі підлягають задоволенню.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався, клопотання з даного приводу не заявлялися.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався, клопотання з даного приводу не заявлялися.

Питання розподілу судових витрат в порядку ст. 124 КПК України суд не вирішує, у зв`язку із їх відсутністю у вказаному кримінальному провадженні.

Питання речових доказів слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Так, документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Також, майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю).

Судом встановлено, що речовими доказами в межах даних кримінальних проваджень визнано: DVD-R диск, на якому містяться 4 відеозаписи, а саме: 3144_Зайшли-вийшли; 3144 Рево 2 шт.; 3144_Кава Lavazza Crema&Gusto мел 1 шт. (1); 3144_ІР-камера 3, компакт диск формату DVD-R із відеозаписом за 26.11.2023 з камер відео спостереження магазину «Рукавичка», що за адресою: АДРЕСА_5 , компакт диск формату DVD-R із відеозаписом за 26.11.2023 з камер відео спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_7 », що за адресою: АДРЕСА_6 , компакт диск формату DVD-R із відеозаписом за 27.11.2023 з камер відео спостереження магазину «Рукавичка», що за адресою: АДРЕСА_5 , куртку темно-зеленого кольору із капюшоном білого кольору із середини та маркувальними написами «Brave Soul established 1972» розміру «L» 14 42, компакт диск формату DVD-R із відеозаписом за 14.12.2023 з камер відео спостереження магазину «АТБ-маркет», що за адресою: АДРЕСА_7 , куртку біло-чорно-червоного кольору з маркувальними написами «One by one» розміру «164», кросівки сіро-білого кольору із биркою в середині із маркувальними написами YWS230224-17.

На підставі викладеного, ч. 4 ст. 185, ст. ст. 28, 32, 50, 65, 69, 75, 76 КК України, ст. ст. 100, 124, 174 КПК України, керуючись ст. ст. 368, 369-371, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці) вчиненій в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, повторно, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти років) позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, ОСОБА_3 визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання визначеного вказаним вироком суду за ч. 4 ст. 185 КК України більш суворим покарання визначеним за ч. 4 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України Залізничним районним судом м.Львова від 11.01.2024 у кримінальному провадженні № 0000597 у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Залізничного районного суду м.Львова від 11.01.2024.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту 06.10.2023 року, тобто з часу затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України у кримінальному провадженні № 0000878 від 06.10.2023.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці) вчиненій в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, повторно, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі із випробовуванням, призначивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно з ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-Виробнича компанія «Львівхолод» до обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-Виробнича компанія «Львівхолод» відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 668 (шістсот шістдесят вісім) гривень 82 (вісімдесят дві) копійки.

Цивільний позов Приватного підприємства «Мережа-Сервіс Львів» до обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь Приватного підприємства «Мережа-Сервіс Львів» відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 334 (триста тридцять чотири) гривні 90 (дев`яносто) копійок.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

-куртку темно-зеленого кольору із капюшоном білого кольору із середини та маркувальними написами «Brave Soul established 1972» розміру «L» 14 42, , куртку біло-чорно-червоного кольору з маркувальними написами «One by one» розміру «164», кросівки сіро-білого кольору із биркою в середині із маркувальними написами YWS230224-17, що належить ОСОБА_4 повернути ОСОБА_4 ;

-DVD-R диск, на якому містяться 4 відеозаписи з магазину «Сімі», що зберігається у матеріалах кримінального провадження залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-компакт диск формату DVD-R із відеозаписом за 26.11.2023 з камер відео спостереження магазину «Рукавичка», що за адресою: АДРЕСА_5 , компакт диск формату DVD-R із відеозаписом за 26.11.2023 з камер відео спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_7 », що за адресою: АДРЕСА_6 , компакт диск формату DVD-R із відеозаписом за 27.11.2023 з камер відео спостереження магазину «Рукавичка», що за адресою: АДРЕСА_5 , компакт диск формату DVD-R із відеозаписом за 14.12.2023 з камер відео спостереження магазину « ІНФОРМАЦІЯ_8 », що за адресою: АДРЕСА_7 , котрі який зберігаються в матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 00001005 залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження № 00001005.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1