Справа № 146/290/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2024 р. селище Томашпіль Вінницька область

Томашпільський районний суд Вінницької області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , особи, щодо якої заявлено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , законного представника особи, щодо якої заявлено клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , захисника, адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000276 від 15 грудня 2023 року на підставі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березівка, Одеської області, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС, депутатом та учасником бойових дій не являється, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення ч.1 ст.299 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Томашпільського районного суду Вінницької області знаходиться клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 грудня 2023 року за № 0000276 відносно ОСОБА_4 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 , 15 грудня 2023 року близько 11.00 год. знаходячись на території КП «Центральний ринок» за адресою пл. Тараса Шевченка смт Томашпіль Тульчинського району Вінницької області будучи суспільно небезпечним під малозначним приводом та зневаги до загальноприйнятих в суспільстві норм моралі щодо ставлення до тварин, в порушення ст. 4, п.6 ч. 2 ст. 18 Закону України « Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21.02.2006 № 3447-ІV, якими передбачено, що при поводженні з тваринами забороняються дії, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження, а саме: жорстоке поводження з тваринами є несумісними з вимогами моральності та гуманності, спричиняє моральну шкоду людині, бажаючи вбити, тобто позбавити життя безпритульну безпородну собаку, що віднесена до хребетних, яка проживала на території КП «Центральний ринок» за адресою: площа Тараса Шевченка смт. Томашпіль Тульчинського району Вінницької області, шляхом жорстких методів, які вчиняються особливо болючим способом та завдаючи тварині мучення, фізичного болю і страждань, керуючись малозначним приводом, а саме тим, що собака на нього лише гавкнула, взявши до рук належну йому пневматичну гвинтівку чорного кольору марки «Вееmаn» № 51, калібром 4,5 мм «SPORTSMAN GAS RAM SERIES» та здійснив один постріл по безпритульній собаці за допомогою патрону калібром 4,5 мм, внаслідок чого спричинив поверхневу рану діаметром 4-5 мм в ділянці зап`ястка правої грудної кінцівки, спричинивши собаці сильний фізичний біль та страждання, внаслідок чого собака скавучала та від спричиненого поранення почала втрачати кров, сліди якої були наявні на місці події.

Відповідно до висновку судово ветеринарної експертизи ОСОБА_4 спричинив безпритульній собаці тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Таким чином, в клопотанні зазначено, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України, тобто жорстоке поводження з тваринами, що належать до хребетних, у тому числі з безпритульними тваринами, якщо такі дії призвели до тілесних ушкоджень, вчинене з хуліганських мотивів.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 54 від 29 січня 2024 року в період час , до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_4 виявляв психічні розлади у вигляді розладу особистості, пов`язаного з органічним ураженням головного мозку, (F 10.1). В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_4 міг усвідомлювати свої дії та не міг повною мірою керувати ними. В теперішній час у ОСОБА_4 виявлені психічні розлади у вигляді розладу особистості, пов`язаного з органічним ураженням головного мозку ( F 07.0); розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, пов`язаного зі шкодою для здоров`я (F 10.1). В теперішній час ОСОБА_4 може усвідомлювати свої дії та не може повною мірою керувати ними. ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового амбулаторного лікування.

Зважаючи на викладене, прокурор просить застосувати щодо ОСОБА_4 примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

В судовому засіданні прокурор Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 підтримала клопотання та пояснила, що досудовим слідством зібрано достатньо доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 299 КК України, але під час досудового розслідування кримінального провадження було встановлено, що він потребує застосування примусових заходів медичного характеру, а тому просила клопотання задовольнити та застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Законний представник ОСОБА_5 погодилася з думкою прокурора про необхідність застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 погодився з думкою прокурора про необхідність застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, не заперечив в задоволенні клопотання.

ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру заперечував.

Відповідно до ч. 4 ст. 503 КПК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Частиною 2 ст. 19 КК України, визначено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Згідно із ч. 2 ст. 94 КК України, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлена презумпція психічного здоров`я, а тому кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених законодавством.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

За приписами ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні

В силу дії ч. 1, 2 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які. Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Безпосередньо дослідивши докази подані під час судового розгляду, оцінюючи їх в сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, дослідивши надані суду докази, перевіривши доводи учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час судового розгляду встановлено та суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 , 15 грудня 2023 року близько 11.00 год. знаходячись на території КП «Центральний ринок» за адресою пл. Тараса Шевченка смт Томашпіль Тульчинського району Вінницької області будучи суспільно небезпечним під малозначним приводом та зневаги до загальноприйнятих в суспільстві норм моралі щодо ставлення до тварин, в порушення ст. 4, п.6 ч. 2 ст. 18 Закону України « Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21.02.2006 № 3447-ІV, якими передбачено, що при поводженні з тваринами забороняються дії, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження, а саме: жорстоке поводження з тваринами є несумісними з вимогами моральності та гуманності, спричиняє моральну шкоду людині, бажаючи вбити, тобто позбавити життя безпритульну безпородну собаку, що віднесена до хребетних, яка проживала на території КП «Центральний ринок» за адресою: площа Тараса Шевченка смт. Томашпіль Тульчинського району Вінницької області, шляхом жорстких методів, які вчиняються особливо болючим способом та завдаючи тварині мучення, фізичного болю і страждань, керуючись малозначним приводом, а саме тим, що собака на нього лише гавкнула, взявши до рук належну йому пневматичну гвинтівку чорного кольору марки «Вееmаn» № 51, калібром 4,5 мм «SPORTSMAN GAS RAM SERIES» та здійснив один постріл по безпритульній собаці за допомогою патрону калібром 4,5 мм, внаслідок чого спричинив поверхневу рану діаметром 4-5 мм в ділянці зап`ястка правої грудної кінцівки, спричинивши собаці сильний фізичний біль та страждання, внаслідок чого собака скавучала та від спричиненого поранення почала втрачати кров, сліди якої були наявні на місці події.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України, а саме жорстоке поводження з тваринами, що належать до хребетних, у тому числі з безпритульними тваринами, якщо такі дії призвели до тілесних ушкоджень, вчинене з хуліганських мотивів.

При цьому, суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у постанові від 6 лютого 2020 року у справі №234/18511/18 (провадження №51-4960км19) зазначив, що оскільки у стані неосудності особа не здатна розуміти своїх дій та керувати ними, а мета і мотив, які особа має чітко усвідомлювати, як ознаки суб`єктивної сторони складу злочину за наявності такого стану відсутні, то встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим. У такому випадку юридична оцінка суспільно небезпечного діяння повинна надаватися, виходячи з фактичних обставин скоєного діяння та наслідків, що настали.

Зазначені обставини вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 299 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи, та підтверджуються показаннями ОСОБА_4 та свідків, допитаних у ході судового розгляду.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_4 з обставинами зазначеними в клопотанні погодився, пояснив, що він пішов на ринок купити тютюн. Перебуваючи на ринку він побачив, що там було багато собак, одна із них підбігла до нього та вкусила за ногу. В той час в нього була пневматична гвинтівка з якої він вистрілив в собаку. ОСОБА_7 заскавчала, а він пішов далі. ОСОБА_8 взяв з собою з метою оборонятися від собак.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він працює лікарем в Томашпільській ЦРЛ. Так, зимою 2023 року точної дати не пам`ятає він був черговим на прийомі в Томашпільській ЦРЛ. До нього звернулася жителька ОСОБА_10 , щоб він оглянув поранену собаку, в якої була кровотеча. Він пояснив, що він не є ветеринаром, однак погодився оглянути собаку в дворі лікарні. Взявши з собою перев`язочний матеріал він пішов до собаки. Собака була перев`язана, знявши пов`язку він побачив рану, кровотеча вже припинилася, він обробив рану та зробив нову пов`язку. Зі слів знає, що в собаку вистрілив ОСОБА_4 з пневматичної гвинтівки. В рані кулі не було. На час огляду загрози життю собаки не було, кровотеча припинилася.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона працює на ринку в селищі Томашпіль. Так взимку 2023 року ОСОБА_4 ішов по території ринку з пневматичною гвинтівкою. На нього гавкнула безпритульна собак, яка проживала на території ринку. ОСОБА_4 на гавкіт собаки розвернувся та зробив в неї постріл. Собака від ОСОБА_4 була на відстані 3-4 метра. Після пострілу ОСОБА_4 пішов далі, а собака впала та сильно скавчала, було дуже багато крові. Працівники ринку позбігалися до пораненої собаки та почали надавати медичну допомогу. Далі жінки завезли поранену собаку до лікарні. Зазначила, що собака ОСОБА_4 не кусала, а лише гавкала на нього.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона працює на ринку. Пояснила, що вона особисто не бачила як стріляли в собаку. Коли вона прийшла на роботу то собака уже лежала поранена, навкруги було багато крові. На ринку собаці перебинтували рану після чого вона з дочкою взяли собаку та машиною відвезли її до Томашпільської ЦРЛ, оскільки ветеринарний лікар не відповідав на телефонний дзвінок. В лікарні лікар обробив рану та зробив нову пов`язку. Зазначила, що зі слів їй відомо, що в собаку стріляв ОСОБА_4 . Чому він стріляв їй не відомо.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що в той день була на ринку та бачила як ішов ОСОБА_4 на плечі якого була гвинтівка. Безпритульна собака, яка проживала на території ринку почала гавкати на нього і він з гвинтівки вистрілив в неї, після чого пішов далі. ОСОБА_7 почала сильно скавчати. До собаки вона не підходила.

Крім того, факт вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.299 КК України підтверджується сукупністю досліджених та перевірених в ході судового розгляду доказів, а саме:

-висновком експерта № 887-2024 за результатами судово-ветеринарної експертизи від 04.01.2024 року, згідно якого на тілі собаки виявлено ушкодження, що являє собою поверхневу рану діаметром 4-5 мм в ділянці зап`ястка правої грудної кінцівки, рана є вогнепальною (спричиненою атиповою зброєю), дотичною; вказану рану можна віднести до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості; від отриманої рани тварина відчувала біль та страждання;

-довідкою лікаря ветеринарної медицини № 211, від 15.12.2023 року, згідно якої лікарем ветеринарної медицини було оглянуто собаку рудого окрасу та виявлено травму передньої правої лапи у вигляді рани 4-5 мм та набряку, отриману в результаті механічного пошкодження шкірного покрову, поверхні м`язів та вени, що спричинило сильну кровотечу.

Проаналізувавши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку, що дійсно мало місце вчинення суспільно небезпечного діяння та це діяння було вчинено саме ОСОБА_4 . Про зазначені обставини свідчать зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази та покази свідків.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 54 від 29.01.2024 року в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_4 виявляв психічні розлади у вигляді розладу особистості, пов`язаного з органічним ураженням головного мозку (F 07.0); розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, пов`язаного зі шкодою для здоров`я (F10.1). В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_4 міг усвідомлювати свої дії та не міг повною мірою керувати ними. В теперішній час у ОСОБА_4 виявлені психічні розлади у вигляді розладу особистості, пов`язаного з органічним ураженням головного мозку (F 07.0); розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, пов`язаного зі шкодою для здоров`я (F 10.1). В теперішній час ОСОБА_4 може усвідомлювати свої дії та не може повною мірою керувати ними. ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового амбулаторного лікування.

Таким чином, в судовому засіданні встановлена неосудність ОСОБА_4 , як на час вчинення ним відповідного суспільно небезпечного діяння, так і на час розгляду матеріалів кримінального провадження. За висновком експерта ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру. Таким чином, суд дійшов висновку про застосування до нього примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Враховуючи п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строку, на який ці заходи призначені.

Окрім того, суд зазначає згідно п.6 Правил надання примусових заходів медичного характеру в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 31.08.2017 року № 992 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20 листопада 2017 р. за № 1408/31276, примусові заходи медичного характеру застосовуються у межах адміністративно-територіальної одиниці відповідно до місця проживання пацієнтів. Мережа спеціальних закладів з надання психіатричної допомоги затверджується наказом Міністерства охорони здоров`я України.

У цьому кримінальному провадженні наявні витрати на проведення судової ветеринарної експертизи вартість якої становить 1000 гривень.

Оскільки із норми ч.2 ст. 124 КПК України вбачається, що можливість стягнення з винної особи витрат на залучення експерта пов`язано виключно з фактом ухвалення щодо особи обвинувального вироку, тому в даному випадку витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні слід віднести на рахунок держави.

Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

З матеріалів справи встановлено, що ухвалою слідчого судді Томашпільського районного суду Вінницької області від 19 грудня 2023 року під час проведення досудового розслідування у цій справі було накладено арешт на пневматичну гвинтівку чорного кольору довжиною 115 см. калібром марки «Вееman» № НОМЕР_1 , «SPORTSMAN GAS RAM SERIES», яка на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 ,вилучену пневматичну гвинтівку, залишено в камері зберігання речових доказів ВП №2 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області за адресою АДРЕСА_2 .

У зв`язку із вищевказаним, арешт накладений на вказане майно на підставі ухвали слідчого судді Томашпільського районного суду Вінницької області від 19 грудня 2023 року підлягає скасуванню.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. 92- 94 КК України, ст.ст.369-372, 376, 503-518 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання про застування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні № 0000276 від 15.12.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березівка, Одеської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березівка, Одеської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання ухвалою законної сили не обирати.

Скасувати арешт накладений за ухвалою слідчого судді Томашпільського районного суду Вінницької області від 19 грудня 2023 року.

Речові докази, а саме пневматичну гвинтівку чорного кольору довжиною 115 см. калібром марки «Вееman» № НОМЕР_1 , «SPORTSMAN GAS RAM SERIES» конфіскувати у власність держави.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні віднести за рахунок держави.

Копію ухвали для виконання направити до КНП "Томашпільська ЦРЛ"( 24200, вул. Ігоря Гаврилюка,133 селище Томашпіль Тульчинський район Вінницька область).

Копію ухвали після її проголошення вручити учасникам судового провадження.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Апеляція на ухвалу суду про застосування примусових заходів медичного характеру подається до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру.

Повний текст ухвали оголошено 18 квітня 2024 року о 16 годині 00 хвилин.

Суддя: ОСОБА_1