Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2385/24
У Х В А Л А

23.04.2024 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Виноградів клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000249 від 10 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0000249 від 10 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що 10 квітня 2024 року о 12 годині водій автомобіля "SCODA OCTAVIA", н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_1 , рухалася по вул. Ф. Ракоці в смт. Вилок в напрямку с. Тисобикень, Берегівського району. Перебуваючи біля будинку № 18 по вказаній вулиці, на своїй смузі руху водій ОСОБА_5 здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк АДРЕСА_2 , яка неоцінивши дорожньої обстановки, перебігала дорогу в невстановленому місці, з права на ліво по напрямку руху автомобіля "Scoda Octavia". Внаслідок чого потерпілу ОСОБА_6 каретою ШМД доставлено до приймального відділення КНП "Виноградівської РЛ" з діагнозом "закритий перелом променевої та ліктовьої кістки руки та забій правої підбрівної ділянки.

Відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000249 від 10.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

10 квітня 2024 року, старшим слідчим слідчого відділу відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , в присутності понятих, було проведено огляд місця дорожньо- транспортної пригоди за адресою АДРЕСА_3 , в ході якого було вилучено автомобіль марки «SCODA OCTAVIA», р/н НОМЕР_2 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів ВП № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області.

Згідно постанови старшого слідчого ОСОБА_3 від 10.04.2024 року автомобіль марки «SCODA OCTAVIA», р/н НОМЕР_2 , визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000249 від 10.04.2024 року.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З метою збереження речових доказів, призначення по ним відповідних судових експертиз, необхідно накласти арешт на вказані речові докази.

Підставою для накладення арешту є те, що вилучене майно - відповідно до ст.98 КПК України визнані речовими доказами .

Враховуючи викладене, з метою збереження речових доказів та проведення судових експертиз по даному кримінальному провадженню, заявник клопотання звернувся до слідчого судді із даним клопотанням.

Старший слідчий та прокурор не з`явилися на розгляд клопотання, сповіщені про дату, час та місце розгляду, але їх неявка не перешкоджає розгляду.

Старший слідчий подав до суду заяву про підтримання клопотання та проведення судового засідання у його відсутність.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 236 ч. 7 КПК України - при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко - чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст. 167 КПК України, - тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

У відповідності до норм ч. 1 ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно положень ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (ч.1 ст.170 КПК). Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; (п.1 ч.2 ст.170 КПК). У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК). Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст.170 КПК).

Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На вказаних речах збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення, дослідження яких, шляхом призначення відповідних експертиз, необхідне для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого, що майно, зазначене у клопотанні про арешт майна є речовими доказами та з метою з метою збереження речових доказів та проведення в подальшому судових експертиз на них необхідно накласти арешт.

За таких обставин клопотання про накладення арешту на майно є підставним та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 369-376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на речові докази - автомобіль марки «SCODA OCTАVIА», р/н НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , який 10 квітня 2024 року вилучено в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме АДРЕСА_3 , та поміщені на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів відділення поліції № 1 Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, що за адресою: м. Виноградів, вул. Миру, 57.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1