Справа № 308/4140/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000420 старшого слідчого 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Мукачево Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000420 від 17.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

Подане клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 , будучи обізнаним про явище нелегальної міграції на території України, використовуючи воєнний стан, введений на території України через збройну агресію російської федерації проти України та заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, діючи за попередньою змовою з невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, досудове розслідування відносно яких триває, організував незаконне переправлення осіб через державний кордон України шляхом керівництва діями, надання порад, вказівок, засобів та усуненням перешкод щодо кількох осіб за викладених нижче обставин.

Так, не пізніше кінця лютого 2024 року, ОСОБА_4 вступивши у злочинну змову з невстановленими на даний час особами, запропонував організувати незаконного переправлення через державний кордон України осіб призовного віку громадянам України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за обумовлену грошову винагороду.

29 лютого 2024 року, громадянин України ОСОБА_7 з метою незаконного перетину державного кордону України, слідуючи вказівкам ОСОБА_4 , прибув до м. Мукачево, де його зустрів ОСОБА_4 разом з невстановленою особою на ім`я ОСОБА_9 . В подальшому, останні відвезли ОСОБА_7 до с. Куштановиця Мукачівського району Закарпатської області та розмістили в помешканні за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 та наказали очікувати на подальші вказівки.

02.03.2024 у невстановлений на даному етапі досудового розслідування час, ОСОБА_4 в приміщенні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , наказав ОСОБА_7 передати та отримав від останнього грошові кошти за організацію незаконного перетину державного кордону в розмірі 6500 євро.

Надалі, з метою реалізації злочинного задуму щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_4 близько 15 години 02 березня 2024 року, діючи спільно з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , використовуючи транспортний засіб марки «Chery Elara», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись околицями, оминувши КРП ДПСУ, що знаходиться перед с. Косонь Берегівського району доставили ОСОБА_7 до с. Косонь Берегівського району Закарпатської області з метою незаконного переправлення через державний кордон України.

В подальшому, з метою реалізації злочинного задуму, ОСОБА_4 наказав громадянину України ОСОБА_7 пересісти в авто марки «Мазда», номерний знак НОМЕР_2 , в якому були наявні невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи, а саме водій та двоє осіб чоловічої статі, один із яких ОСОБА_8 .

Упевнившись у відсутності спостереження, водій транспортного засобу «Мазда» номерний знак НОМЕР_2 , дотримуючись елементів конспірації, доставив ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ще одну особу чоловічої статі на околиці с. Косонь, яке розташоване поблизу державного кордону України. Близько 17:00 год. 02 березня 2024 року, по прибуттю до відкритої ділянки місцевості поруч з вул. Петефі, за 200 метрів від 260-го прикордонного знаку, водій транспортного засобу «Мазда» наказав вийти з автомобілю та бігти за невстановленою особою в напрямку Україно-Угорської ділянки державного кордону.

Однак, між 17:00 та 17:30 год. 02 березня 2024 року під час слідування до державного кордону ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були викриті співробітниками ДПСУ та відділу ЗНД УСБУ в Закарпатській області за 200 метрів до 260-го знаку державного кордону між Україною та Угорщиною.

02.03.2024 о 22.06 год. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та 03.03.2024 йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тяжкість покарання, яке йому загрожує, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не завершено, що у своїй сукупності дає підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, приймаючи до уваги, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 2 місяці.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні. Зауважив, що зазначені у клопотанні ризики є дійсними і триваючими, а обрання менш суворого запобіжного заходу не зможе їм запобігти.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання та вказала на недоведеність прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які він посилається як на обрання найбільш суворого запобіжного заходу. Наголосила, що її підзахисний позитивно характеризується за місцем проживання та є не молодою за віком особою, а тому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в повній мірі забезпечить його належну процесуальну поведінку та буде достатнім для запобігання вказаним прокурором ризикам. Також подала відповідні заперечення на клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні також заперечив проти задоволення клопотання, підтримав доводи захисника.

Заслухавши думку прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пояснення підозрюваного та його захисника, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно витягу з кримінального провадження №0000420 від 17.11.2023, органом досудового розслідування слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області здійснюється розслідування кримінального провадження за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що 03.03.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 02.03.2024; протоколом обшуку від 02.03.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 02.03.2024; протоколом про пред`явлення ОСОБА_7 особи для впізнання по фотознімкам від 02.03.2024; даними відповіді на доручення; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно п. 3 абз. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовуються за наявності підстав вважати, що підозрюваний буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Разом з тим, в п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного.

Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, є особою пенсійного віку, не веде аморального способу життя та раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Крім того, на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження.

Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Твердження сторони захисту щодо недоведеності всіх ризиків, передбачених ст. 177 КПК України на які посилається прокурор, слідчий суддя не приймає до уваги, так як такі не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання та слідчий суддя вважає, що вказані у клопотанні ризики існують, проте такі не є підставою у сукупності із іншими дослідженими у судовому засіданні доказами для обрання йому найсуворішого запобіжного заходу.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та вважає за необхідне застосувати відносно останнього більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який у повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Керуючись п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" ст. ст. 177, 178, 181, 183, 186, 194, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання залишити без задоволення.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на першу вимогу;

- заборонити цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- утримуватися від спілкування із іншими учасниками у даному кримінальному провадженні, у тому числі за допомогою засобів мобільного зв`язку, мережі Інтернет, а також через соціальні мережі;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Встановити строк дії ухвали про тримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом до 30 квітня 2024 року включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно в залі суду.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1