Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5436/18
Номер провадження 1-кп/711/31/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нетеребки Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, мешканки АДРЕСА_1 , в скоєнні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 301 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої в скоєнні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 301 КК України.

21 березня 2024 року через канцелярію суду від Черкаської обласної прокуратури надійшло клопотання про обрання обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що 07.02.2018 між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, яку подано до суду, та 05.03.2018 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси судове провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 виділено в окреме провадження.

В подальшому, на судові виклики обвинувачена ОСОБА_4 до суду не з`являлася, чим порушила обов`язки покладені на неї ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.04.2017, якою обрано підозрюваній ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.07.2018 кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 зупинено, а обвинувачену оголошено у розшук, здійсненням якого займається відділ міграційної поліції ГУНП в Черкаській області.

Згідно з інформацією №19-12406/18/24-Вих від 20.02.2024 Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, обвинувачена ОСОБА_4 12.05.2018 о 09.00 год. виїхала з України через пропускний пункт «Бориспіль - D» рейсом №287 «Київ - Пекін» та до теперішнього часу в Україну не в`їжджала.

Вищевказане свідчить про те, що ОСОБА_4 ухиляється від суду.

Теперішнє місцезнаходження обвинуваченої не встановлено, а тому виникла необхідність в оголошенні ОСОБА_4 у міжнародний розшук.

Ухвалою Придніпровського районного суду від 04.03.2024 обвинувачену ОСОБА_4 оголошено в міжнародний розшук.

Просить обрати обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці с. Нетеребки Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, громадянці України запобіжний захід тримання під вартою. Після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.Виконання ухвали доручити працівникам відділу міграціної поліції ГУНП в Черкаській області та сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУ Національної поліції в Черкаській області.

Суд, заслухавши пояснення прокурора ОСОБА_3 , приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено наступне.

В провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої в скоєнні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 301 КК України.

04 березня 2024 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси оголошено в міжнародний розшук ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Так, метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 є запобігання спробам з її боку переховуватися від суду, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризику, який дає достатні підстави вважати, що обвинувачена може здійснити вищезазначені дії.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 193 КПК України суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, а також те, що обвинувачена не виконує покладені на неї процесуальні обов`язки щодо явки до суду та її місце проживання ні суду, ні прокурору не відоме, у зв`язку з чим триває її розшук, виникла необхідність у обранні відносно обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також, згідно з абз. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Європейською Конвенцією про видачу правопорушників від 13 грудня 1957 року, яка є основною міжнародною Конвенцією України з іншими державами з питань екстрадиції, передбачено, що Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

Також, відповідно до ст. 12 вказаної вище Конвенції, запит запитуючої Сторони супроводжується оригіналом або завіреною копією обвинувального вироку та постанови суду або постанови про негайне затримання чи ордера на арешт або іншого розпорядження, яке має таку ж силу і видане відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої Сторони.

Згідно зі ст. 25 вказаної вище Конвенції для цілей цієї Конвенції термін «постанова про утримання під вартою» означає будь-яке розпорядження, яке передбачає позбавлення волі і яке було проголошене кримінальним судом на додаток до вироку про ув`язнення або замість нього.

З урахуванням того, що підозрювана особа знаходиться за межами України, то у випадку встановлення її місцезнаходження чи затримання на території іноземної держави, до неї будуть застосовуватись правові процедури передбачені міжнародно-правовими договорами України, які ратифіковані Верховною Радою України, в тому числі вказаною Конвенцією, а також Європейською Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Так, згідно зі ст. 5. ч. 1, п. f) Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи, крім, зокрема, законного арешту або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Частиною 1 статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» передбачено, що у випадку, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності у встановленому порядку, встановлено інші правила, ніж передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Тобто, описані норми міжнародних договорів вказують на те, що у разі застосування правових норм, передбачених цими договорами у процесі екстрадиції особи, необхідний відповідний документ про тримання особи під вартою, без будь-яких альтернатив.

Також, необхідність в обранні стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виникає з того, що остання перебуває за межами України і в разі її затримання чи встановлення місцезнаходження буде застосована процедура екстрадиції.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК України, до клопотання про видачу особи, серед іншого, додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Тобто, виходячи з аналізу як міжнародно-правових норм так і кримінального процесуального законодавства України щодо застосування правових норм, передбачених у процесі екстрадиції особи, необхідний відповідний документ про тримання особи під вартою, без визначення будь-яких інших альтернатив чи зобов`язань.

Крім цього, з метою публікації «червоного оповіщення» (арешт з метою подальшої екстрадиції) в базах даних Генерального секретаріату Інтерполу щодо ОСОБА_4 необхідно надати на їх адресу гарантії відповідного центрального органу України при здійсненні міжнародного співробітництва під час кримінального провадження щодо направлення запиту про видачу (екстрадицію), а також засвідчену копію чинної ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 неодноразово не з`являлась до суду в судові засідання, будучи належним чином про них повідомленою, про поважність причин неявки не надала підтверджуючих документів, після укладання угоди з прокурором обвинувачена фактично зникала, виїхавши за кордон України, що свідчить про ухилення від виконання підозрюваною її процесуального обов`язку з`являтись до суду за викликами, а також про ухилення від суду.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не здатен запобігти ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечити виконання обвинуваченою її процесуальних обов`язків, а тому є підстави для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , та передбаченого покарання, існує надто великий ризик того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може продовжувати переховуватись від суду, з метою уникнення від покарання за вчинення особливо тяжких злочинів, вчиняти нові злочини, більш м`які запобіжні заходи, ніж взяття під варту, не можуть запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої, а тому на підставі вищевикладеного суд прийшов до висновку про задоволення клопотання прокурора та обрання стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Після затримання ОСОБА_4 і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, розглянути, за участю підсудної питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 176 - 178, 183, 184, 193, 194 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці с. Нетеребки Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, громадянці України запобіжний захід тримання під вартою.

Після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Виконання ухвали доручити працівникам відділу міграціної поліції ГУНП в Черкаській області та сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУ Національної поліції в Черкаській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1