УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2024 р. Справа 597/285/24

Заліщицький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Заліщики кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 05.02.2024 року про обвинувачення,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, розлученої, раніше не судимої,

у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України

В С Т А Н О В И В:

З березня 2023 року, точної дати та часу не встановлено, у ОСОБА_4 , виник протиправний умисел, направлений на заволодіння, шляхом обману грошовими коштами благодійної організації Товариства Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістилися у період воєнного стану, шляхом подання недостовірних відомостей у «Заяві особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, про отримання компенсації витрат» про проживання у житловому приміщенні осіб, яка подається до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної в м. Києві держадміністрації, відповідної військової адміністрації за місцем розташування житлового приміщення.

Відповідно до вимог пункту 5 «Порядку компенсації витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщених осіб, які перемістились у період воєнного стану», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2022 №333 (в редакції від 30.04.2022) (надалі Порядок). Для отримання компенсації особа, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, не пізніше ніж протягом п`яти днів з дня закінчення звітного місяця подає до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної в м. Києві держадміністрації, відповідної військової адміністрації розташування житлового приміщення заяву за формою згідно з додатком 1 (далі - заява). Заява подається в паперовій формі або в електронній формі (на електронну адресу, визначену виконавчим органом сільської, селищної, міської ради, районною в м.Києві держадміністрацією, відповідною військовою адміністрацією). У разі подання заяви в паперовій формі особа, що розмістила внутрішньо переміщених осіб, пред`являє: документ, який посвідчує його особу; документ, що підтверджує право власності або користування житловим приміщенням, або документ, що підтверджує повноваження представника власника. При цьому, відповідно до п.4 цього ж Порядку особи, що розмістили внутрішньо переміщених осіб, також зобов`язані в день припинення розміщення внутрішньо переміщених осіб або зміни їх кількості подати в довільній формі заяву з інформацією про зміну переліку осіб, розміщених у житловому приміщенні, із можливості у подальшому розміщувати внутрішньо переміщених осіб у цьому житловому приміщенні.

Реалізуючи свій протиправний умисел, будучи обізнаною, щодо вказаних вимог Порядку та діючи всупереч цим вимогам, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливий мотив, спрямований на протиправне, шляхом обману, заволодіння грошовими коштами благодійної організації Товариство Червоного Хреста України, які призначаються як компенсація витрат за розміщення внутрішньо переміщеної особи, власноручно заповнила: 02.03.2023 та подала до Товстенської селищної ради від свого імені заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб про отримання компенсацій витрат, що пов`язані з безоплатним розміщенням внутрішньо переміщених осіб за лютий 2023 року; 03.05.2023 подала до Товстенської селищної ради від свого імені заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб про отримання компенсацій витрат, що пов`язані з безоплатним розміщенням внутрішньо переміщених осіб за квітень 2023 року; 04.08.2023 подала до Товстенської селищної ради від свого імені заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб про отримання компенсацій витрат, що пов`язані з безоплатним розміщенням внутрішньо переміщених осіб за липень 2023 року та 01.11.2023 подала до Товстенської селищної ради від свого імені заяву особи, що розмістила внутрішньо переміщених осіб про отримання компенсацій витрат, що пов`язані з безоплатним розміщенням внутрішньо переміщених осіб за жовтень 2023 року в яких зазначила неправдиві відомості, наявність яких стала підставою для надання їй грошової компенсації.

У вказаних заявах ОСОБА_4 , переслідуючи мету особистого збагачення, вказала, що у належному їй житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 протягом лютого, квітня, липня та жовтня 2023 року проживала внутрішньо переміщена особа ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка у вказаному будинку не проживала, оскільки з 24.02.2023 року по 01.05.2023 року та з 28.07.2023 року по 30.10.2023 року перебувала за межами кордону України.

В результаті зазначення неправдивих відомостей ОСОБА_4 у вказаній заяві щодо безоплатного розміщення внутрішньо переміщених осіб, їй Товариством Червоного Хреста України, нараховано та виплачено за вказаний період 2023 року кошти у сумі 1035,74 гривень, як компенсацію витрат за тимчасове розміщення (перебування) внутрішньо переміщених осіб.

Внаслідок чого, ОСОБА_5 , шляхом обману незаконно заволоділа грошовими коштами Товариства Червоного Хреста України, які їй були нараховані та виплачені як компенсацію витрат за тимчасове розміщення внутрішньо переміщеної особи у сумі 1035,74 гривень, в результаті чого спричинила вказаному Товариству матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, визнала повністю, щиро розкаялась та зазначила, що завдану шкоду відшкодувала у повному обсязі.

Визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, обвинувачена ОСОБА_4 повністю погодилась зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилась від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

До закінчення з`ясування обставин по справі обвинувачена ОСОБА_7 подала письмове клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із дійовим каяттям, оскільки вона раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаюється та в повному обсязі відшкодувала завдану шкоду.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечив проти закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України - у зв`язку із дійовим каяттям.

Крім цього від представника потерпілої юридичної особи Товариства Червоного Хреста України, ОСОБА_8 , надійшла заява в якій остання просить справу розглядати без її участі, при цьому вказує, що будь-яких претензій до обвинуваченої немає, оскільки ОСОБА_4 відшкодовані грошові кошти у повному обсязі.

Заслухавши клопотання обвинуваченої, міркування прокурора, який не заперечив щодо задоволення заявленого клопотання, враховуючи думку представника потерпілої юридичної особи, викладену у письмовій заяві, в якій вона вказує, що будь-яких претензій до обвинуваченої немає, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Стаття 45 КК України передбачає звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, особи, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно примітки до вказаної статті корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.

Кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2, 366-3 цього Кодексу.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою ОСОБА_4 , що передбачене ч.1 ст.190 КК України, класифікується як кримінальний проступок та у відповідності з приміткою до ст.45 КК України не вважається корупційним кримінальним правопорушенням, кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, а також не пов`язане із порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність - ч.1 ст.285 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таким чином, вирішуючи клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд приймає до уваги те, що вона вперше вчинила кримінальний проступок, повністю визнала свою вину та щиро розкаялась у вчиненому, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення та добровільно відшкодувала завдану шкоду, а також представником потерпілої юридичної особи подано відповідну письмову заяву в якій зазначає про відсутність претензій матеріального характеру до обвинуваченої, також вчинене кримінальне правопорушення не вважається корупційним, не пов`язане з корупцією, а також не пов`язане із порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та доходить до переконання, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст.45 КК України, для звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям.

За вказаних обставин, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 05.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, слід закрити та звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку у відповідності до ст.45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 45 КК України, п.1 ч.2 ст. 284, 285, ч.1 ст. 286, 288, п.3 ч.1, ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинений кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.190 КК України, на підставі ст.45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження №0000018, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.02. 2024 року за даним фактом закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_9