Справа № 991/3527/24
Провадження №11-сс/991/339/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2024 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:

головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.04.2024 про відмову у відкритті провадження за скаргою на бездіяльність прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, яка полягає у невиконанні ухвали слідчого суді Вищого антикорупційного суд від 09.04.2024 у справі № 991/2507/24.

Історія провадження

1.09.04.2024 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду задоволено скаргу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) та зобов`язано внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) відомості про кримінальне правопорушення за заявою від 20.03.2024.

2.17.04.2024 прокурором САП ОСОБА_7 повідомлено заявників про внесення відомостей до ЄРДР за № 0000007 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 382 Кримінального кодексу України (далі - КК), та зазначено про доручення здійснення досудового розслідування слідчими Центрального апарату Державного бюро розслідувань (далі - ДБР).

3.24.04.2024 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга на бездіяльність прокурора САП (далі - скарга).

4.24.04.2024 слідчий суддя відмовив у відкритті провадження за цієї скаргою.

5.01.05.2024 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали апеляційну скаргу на зазначену ухвалу.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали та мотиви слідчого судді

6.Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора САП, яка полягає у невиконанні ухвали слідчого суді Вищого антикорупційного суд від 09.04.2024 у справі № 991/2507/24.

7.Ухвала мотивована таким: (1) відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк; (2) як вбачається зі змісту скарги заявники не погоджуються із прийнятим прокурором рішенням щодо внесення до ЄРДР відомостей на виконання ухвали слідчого судді виключно за частиною 3 статті 382 КК та подальшим визначенням підслідності за слідчими Центрального апарату ДБР; (3) кваліфікація кримінального правопорушення - це динамічний процес, який може зазнавати змін в процесі досудового розслідування, при цьому уповноваженим суб`єктом на визначення попередньої правової кваліфікації є слідчий або прокурор; (4) предметом оскарження відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК є невиконання обов`язку вчинити певну процесуальну дію, проте у цьому випадку прокурором виконано ухвалу слідчого судді, якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР, а незгода особи із обсягом такої процесуальної дії, а саме визначеною прокурором кваліфікацією діяння, не охоплюється таким видом бездіяльності, що може бути оскаржений під час досудового розслідування; (5) враховуючи зазначене вище, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за скаргою.

Короткий зміст та вимоги апеляційної скарги

8.В апеляційній скарзі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 висловили прохання скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді.

9.По суті вимог апеляційної скарги зазначили таке: (1) судове рішення, яке набрало законної сили, відповідно до положень статті 129-1 Конституції України та статей 532-535 КПК підлягає повному, безумовному та негайному виконанню; (2) ухвалою слідчого судді від 09.04.2024 задоволено в повному обсязі скаргу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та зобов`язано уповноважених осіб САП внести до ЄРДР усі відомості за заявою про кримінальне правопорушення від 20.03.2024; (3) натомість прокурор САП свідомо не виконав рішення слідчого судді та вніс до ЄРДР відомості з правовою кваліфікацією тільки за частиною 3 статті 382 КК, в іншій частині прокурор проявив бездіяльність та прийняв незаконне рішення не вносити відомості щодо вказаних в заяві злочинів та доручити розслідування не детективам НАБУ, а слідчим ДБР, що є порушенням вимог пункту 3 частини 5 статті 36 КПК; (4) висновки слідчого судді про виключну дискрецію прокурора при визначенні правової кваліфікації є помилковими, оскільки в законодавстві відсутні будь-які положення щодо того, що прокурор наділений дискреційними повноваженнями, тобто правом вирішувати будь-які питання на власний розсуд; (5) враховуючи наведене вище, ухвала слідчого судді від 24.04.2024 про відмову у відкритті провадження підлягає скасуванню.

10.В окремому клопотанні апелянти порушили питання про поновлення строку апеляційного оскарження, зазначивши про те, що: (1) копія оскаржуваної ухвали слідчого судді від 24.04.2024 направлена на їх адресу електронної пошти 29.04.2024, тому (2) встановлений п`ятиденний строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання ними копії судового рішення, а саме з 29.04.2024.

Позиції учасників провадження

11.У судовому засіданні особи, які подали скаргу, підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили її задовольнити.

12.Прокурор надіслав до Суду заперечення на апеляційну скаргу, в якому просив: (1) розглянути скаргу без участі прокурора та (2) за результатами розгляду відмовити в її задоволенні. Зазначив про те, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та повністю погоджується із доводами слідчого судді.

13.Враховуючи, що учасники провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду (частина 4 статті 405 КПК).

Оцінка та мотиви Суду

14.Для вирішення апеляційної скарги по суті Суд має розглянути такі питання: (1) чи дотримано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження? Якщо так, то (2) чи законною є оскаржувана ухвала слідчого судді?

15.На ці питання Суд надає ствердні відповіді.

(1) Щодо дотримання апелянтами строку апеляційного оскарження

16.Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення (пункт 3 частини 2 статті 395 КПК).

17.Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (абзац 2 частини 3 статті 395 КПК).

18.З матеріалів провадження вбачається, що (1) оскаржувана ухвала була постановлена 24.04.2024 без повідомлення та за відсутності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; (2) копія ухвали слідчого судді направлена засобами поштового зв`язку особам, які подали скаргу, супровідним листом від 26.04.2024 (том 1 а. с. 43), проте докази її отримання в матеріалах провадження відсутні; (3) 29.04.2024 копія оскаржуваної ухвали направлена на адресу електронної пошти скаржників (том 1 а. с. 47), про що зазначено й в клопотанні про поновлення строку; (4) 01.05.2024 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали апеляційну скаргу.

19.Отже, враховуючи дату відправки та отримання копії оскаржуваної ухвали, Суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді від 24.04.2024 у встановлений КПК строк.

(2) Щодо вирішення апеляційної скарги по суті

20.Суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді має бути залишена без змін з наступних підстав.

21.Слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність прокурора, що не підлягає оскарженню (частина 4 статті 304 КПК).

22.У скарзі порушувалось питання щодо: (1) бездіяльності прокурора САП, яка полягає у невиконанні ухвали слідчого суді Вищого антикорупційного суд від 09.04.2024 про зобов`язання уповноважених осіб САП внести до ЄРДР відомості за заявою від 20.03.2024 щодо вчинення посадовими особами ДБР кримінальних правопорушень, які заявники кваліфікували за статтями 191, 262, 263, 364, 365, 382, 396, 410, 426-1 КК, в частині неповного внесення відомостей про правові кваліфікації кримінальних правопорушень; (2) відсутності підстав для прийняття прокурором рішення про доручення здійснення досудового розслідування слідчими Центрального апарату ДБР.

23.Суд погоджується з висновками слідчого судді, зокрема, про те, що: (1) ОСОБА_5 та ОСОБА_6 оскаржують рішення, дії та бездіяльність прокурора, які не віднесені до переліку рішень, дій чи бездіяльності, що можуть бути оскарженні до слідчого судді в порядку статті 303 КПК; (2) прокурором виконано ухвалу слідчого судді, якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР, а незгода особи із обсягом такої процесуальної дії, а саме визначеною прокурором кваліфікацією діяння, не охоплюється таким видом бездіяльності, що може бути оскаржений під час досудового розслідування; (3) уповноваженим суб`єктом на визначення попередньої правової кваліфікації є слідчий або прокурор.

24.Так, з матеріалів провадження вбачається, що: (1) прокурором САП на виконання ухвали слідчого судді за заявою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 20.03.2024 внесено відомості до ЄРДР за № 0000007 від 17.04.2024 за частиною 3 статті 382 КК; (2) здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні доручено слідчим Центрального апарату ДБР, про що повідомлено заявників.

25.У частині 1 статті 303 КПК наведено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування. До цього переліку не належать рішення, дії чи бездіяльність прокурора щодо неналежного чи неповного виконання ним судового рішення та визначення підслідності кримінального провадження.

26.Відповідно до пунктів 4, 5 частини 5 статті 214 КПК до ЄРДР вносяться короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, а також попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. З цими вимогами узгоджуються приписи Положення про ЄРДР, з огляду на які до реєстру вносяться відомості про, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

27.Пункт 5 частини 5 статті 214 КПК містить поняття «попередня правова кваліфікація». Це свідчить про те, що правова кваліфікація не є статичною, це динамічний процес, який у цьому аспекті розпочинається з правової кваліфікації, яка є саме попередньою і яка, зокрема, у ході ефективного досудового розслідування може зазнавати змін з урахуванням розширення можливостей для сторони обвинувачення встановити дійсні обставини відповідної події. Так, на початку досудового розслідування наявний лише обмежений обсяг відомостей про події. У ході досудового розслідування кількість, обсяг та якість виявлених відомостей збільшуються, і на момент завершення досудового розслідування справи відповідний суб`єкт кваліфікації повинен володіти всіма суттєвими, необхідними й достатніми даними про скоєне діяння.

28.Точність правової кваліфікації кримінального правопорушення має суттєве значення для кримінального провадження, зокрема, для цілей визначення належної його підслідності, підсудності, визначення правового режиму здійснення негласних слідчих (розшукових) дій в конкретному кримінальному провадженні, застосування запобіжних заходів тощо.

29.Водночас, процесуальне керівництво досудовим розслідуванням та здійснення функції обвинувачення покладено на прокурора (статті 36 КПК), зокрема, прокурор уповноважений скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих (пункт 7 частини 2 статті 36 КПК).

30.Слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини 1 статті 3 КПК).

31.Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (частини 1, 3, 5 статті 22 КПК). Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК (частини 1, 3 статті 26 КПК).

32.Той факт, що кримінальне провадження № 0000007 зареєстроване (на виконання ухвали слідчого судді ВАКС від 09.04.2024 за скаргою апелянтів) свідчить про можливість (й обов`язок сторони обвинувачення) подальшого збирання доказів у цьому провадженні, що, у свою чергу, не виключає можливості подальшого уточнення та доповнення правової кваліфікації кримінальних правопорушень, які заявники вважають правильними. На процес збирання доказів можуть впливати й інші учасники кримінального провадження, зокрема, заявник та потерпілий, їх представники, шляхом подання на підтвердження своєї заяви речей і документів (пункт 2 частини 2 статті 60 КПК), подання доказів слідчому, прокурору, слідчому судді, суду, заявлення клопотань, надання пояснень тощо (частина 1 статті 56 КПК).

33.У той же час ні заявник, ні потерпілий, ні слідчий суддя не уповноважені спрямовувати хід досудового розслідування, зокрема, шляхом нав`язування слідчому, прокурору саме тієї кваліфікації кримінального правопорушення, яка є бажаною для них, чи яку вони вважають правильною.

34.Показовим у цьому світлі є такі норми права: (1) заявник та потерпілий, їх представники відповідно до пункту 10 частини 1 статті 303 КПК позбавлені права оскаржувати слідчому судді повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру, зокрема, з мотивів незгоди із правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, та позбавлені можливості впливати на зміст обвинувального акту в частині кваліфікації кримінального правопорушення (стаття 291 КПК) інакше, ніж шляхом висловлення своєї позиції слідчому чи прокурору в рамках відповідних звернень, клопотань тощо; (2) можливість здійснення потерпілим функції обвинувачення передбачена КПК лише на етапі судового розгляду обвинувального акту (стаття 340 КПК), тобто після затвердження прокурором обвинувального акту та спрямування його до суду.

35.Отже, сукупний аналіз положень статей 2, 36, 214 КПК свідчить про таке: (1) до виключної компетенції слідчого, прокурора відноситься визначення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення під час внесення відомостей до ЄРДР, який визначає її на підставі зазначених у заяві відомостей, фактів про вчинення кримінального правопорушення; (2) у слідчого, прокурора немає обов`язку вносити до ЄРДР відомості у точній відповідності зі змістом заяви про кримінальне правопорушення в частині обраної заявником правової кваліфікації.

36.Саме тому, зобов`язуючи уповноважену службову особу САП внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за заявою, в ухвалі слідчого судді відсутні твердження про обов`язковість кваліфікації за конкретними, вказаними заявниками складами кримінальних правопорушень.

37.Таким чином, Суд дійшов висновку, що: (1) правова кваліфікація може змінюватися в процесі здійснення досудового розслідування та встановлення відповідних фактичних обставин, які можуть свідчити про вчинення інших злочинів; (2) під час вирішення питання про визнання бездіяльності слідчого, прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР слідчий суддя не наділений повноваженнями на визначення кваліфікації злочину, яка є обов`язковою для реєстратора ЄРДР; (3) здійснення судового контролю з боку слідчого судді за порядком виконання судового рішення та за діями слідчого, прокурора щодо правильності правової кваліфікації (у тому числі попередньої кваліфікації при внесенні відомостей заяви про кримінальне правопорушення до ЄРДР) на етапі досудового розслідування до повідомлення особи про підозру КПК не передбачено. Виправлення будь-яких допущених помилок на цьому етапі можливе прокурором (в тому числі вищого рівня) в рамках процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

38.Також Суд звертає увагу, що питання визначення підслідності у кримінальному провадженні належить до виключної компетенції прокурора (частина 2 статті 218 КПК) та його рішення з цього питання не підлягають оскарженню до слідчого судді в порядку статті 303 КПК. Неможливість оскарження цього рішення прокурора на етапі досудового розслідування компенсується тим, що такі скарги: (1) можуть бути звернені до прокурора вищого рівня для перевірки та скасування незаконних й необґрунтованих рішень прокурорів нижчого рівня (частина 6 статті 36 КПК); (2) можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 (частина 2 статті 303 КПК).

39.З наведених вище мотивів вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 оскаржують до слідчого судді рішення, дії та бездіяльність прокурора, які не віднесені до переліку рішень, дій чи бездіяльності, що можуть бути оскарженні до слідчого судді в порядку статті 303 КПК, а наслідками такого звернення є визнання скарги неприйнятною, отже, слідчий суддя на підставі частини 4 статті 304 КПК дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою.

Висновки Суду

40.Отже, враховуючи те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 оскаржують до слідчого судді рішення, дії та бездіяльність прокурора, які не віднесені до переліку рішень, дій чи бездіяльності, що можуть бути оскарженні до слідчого судді під час досудового розслідування в порядку статті 303 КПК, слідчий суддя дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою.

41.З наведених вище мотивів в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід відмовити, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

42.Керуючись статтями 303, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК, колегія суддів постановила:

1.Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

2.Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.04.2024 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3