Справа № 314/1143/24
Провадження № 1-в/314/42/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2024 м. Вільнянськ

Колегія суддів Вільнянського районного суду Запорізької області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого, який відбуває покарання в Державній установі «Вільнянська установа виконання покарань (№ 11)» ОСОБА_4 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

представника адміністрації установи ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого, який відбуває покарання в Державній установі «Вільнянська установа виконання покарань (№ 11)» ОСОБА_4 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав подане ним клопотання, пояснив, що протягом строку відбування покарання неодноразово звертався до адміністрацій установ із заявами про працевлаштування, однак роботи для такої категорії засуджених не було. Із 2012 року він брав участь в освітніх заходах, за що отримував заохочення від адміністрації установи. Залучався до робіт неофіційно, шив розгрузки. Коли прибув до ДУ «ВУВП № 11» написав заяву на працевлаштування. У вільний час читає книги, проходить курси по донорству та екології.

Представник установи у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 залучався до робіт з благоустрою, протягом тривалого часу відбування покарання з 2010 до 2021 року стягнень не мав, натепер має 7 заохочень.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали особової справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до змісту п.3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Згідно з ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.82 КК України невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком).

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення (ч.3 ст.82 КК України).

Покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання (ч.5 ст.82 КК України).

Відповідно до ч.3 Порядку визначення ступеня виправлення засудженого, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №294/5 від 19.01.2023, адміністрація установи після відбуття засудженим установленого статтями 81, 82 Кримінального кодексу України строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання та надіслати клопотання до суду щодо можливості представлення засудженого до заміни покарання у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Разом з поданням до суду надаються документи, перелік яких встановлений пунктом 9 розділу VI Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 червня 2012 року №847/5, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 14 червня 2012 року за № 957/21269, та висновок щодо ступеня виправлення засудженого, форма якого наведена в додатку до Методики визначення ступеня виправлення засудженого.

Згідно з ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої, правослухняної поведінки.

Згідно з положеннями п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року, звернуто увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення є доведеність того, що він став на шлях виправлення.

За змістом зазначеної вище статті та роз`яснень, становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання.

Висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен бути зроблений на підставі всебічного врахування даних про поведінку засудженого за весь період перебування в установі виконання покарання.

Суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребі у наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, ОСОБА_4 засуджений вироком Апеляційного суду Запорізької області від 30.10.2008 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 10,13 ч. 2 ст. 115 КК України, покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до ухвали Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 23.03.2016 зарахувати засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбутого за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 10 липня 2008 року покарання у виді довічного позбавлення волі строк попереднього ув`язнення у період з 11 вересня 2007 року по 30 жовтня 2008 року відповідно до співвідношення один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.08.2018 зараховано ОСОБА_4 у строк відбутого покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.03.2009 покарання у виді довічного позбавлення волі строк попереднього ув`язнення у період з 31.10.2008 по 06.05.2009 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Із характеристики на засудженого ОСОБА_4 , наданої начальником ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» встановлено, що він відбуває покарання у виді позбавлення волі більше 18 років. Висловлює готовність працювати, проте в УВП відсутні такі можливості. Залучається до робіт з благоустрою (прибирання, фарбування та ін.). Не має друзів та кола спілкування, в якому підтримують про кримінальні настанови та спосіб життя. Відновив стосунки з рідними та близькими, шляхом телефонних розмов, посилок, передач, побачень. Повністю визнає провину у скоєному злочин, розкаюється. Поведінка стабільно сумлінна. Не вчиняв порушень протягом останніх півроку. Режим тримання не порушує. Має 7 заохочень. Мав 2 стягнення у 2008 році, 1 стягнення у 2009 році, 3 стягнення у 2010 році, 1 стягнення у 2021 році. Вдруге прибув до ДУ «ВУВП № 11» у січні 2024 року після евакуації. Має позитивно стабільну динаміку у поведінці. Ввічливий як до працівників установи, так і до засуджених. Постійно залучається до благоустрою в установі (камери та сектору №2). Активно залучається до культурно-масових та оздоровчих заходів, котрі проводяться другому секторі установи, постійно відвідує прогулянки. Має позитивні плани на майбутнє. Засуджений змінив свої погляди на своє життя в кращий бік. Прагне постійно змінюватися на краще. На засудженого позитивно впливають соціально-корисні зв`язки, відвідування релігійних конфесій, котрі відвідують установу.

Згідно з психологічною характеристикою на засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_4 , у нього переважає холеричний тип темпераменту. Психічні процеси протікають стримано. Грубість до персоналу установи не проявляє. У бесіді спокійний, врівноважений. Інтелектуальний рівень відповідає здобутій освіті та віку. Реакція швидка та інтенсивна, характер запальний. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Психоемоційний стан задовільний. Проявів ауто агресії не спостерігалось. Рівень невротизації та психопатизації у межах норми. Свідомість ясна, контакту доступний. Скарг та заяв не надходило. На профілактичному обліку не перебуває.

Згідно з висновком щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_4 , комісією ДУ «Вільнянська УВП (№11)» за участю уповноваженого органу з питань пробації встановлено підсумковий загальний бал 80, який свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення (довів своє виправлення) та має бути представлений до заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, суд має вирішити питання чи буде визначене покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, у разі заміни цим покарання раніше призначене покарання у вигляді довічного позбавлення волі, відповідати критеріям до кримінального покарання, визначеним у ст. 50 та 65 КК України.

Визначення строку на який може бути замінено покарання у виді довічного позбавлення волі покаранням у виді позбавлення волі на певний строк, відноситься до дискреційних повноважень суду, вирішується судом у кожному конкретному випадку індивідуально, повинно відповідати вимогам закону та прийматись з сукупності даних які характеризують особу засудженого, оскільки суд повинен переконатися в тому, що за час відбування покарання в особистості засудженого відбулись певні позитивні зміни, які свідчать, що останній дійсно став на шлях виправлення, яке може відбутися без відбування покарання у виді довічного позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі з 14.09.2007, на день розгляду подання відбув більше 18 років позбавлення волі, що дає можливість розглянути питання про заміну довічного позбавлення волі більш м`яким у виді позбавлення на певний строк відповідно до ч.5 ст. 82 КК України.

Підстави для заміни засудженому ОСОБА_4 покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, підтверджені дослідженими у судовому засіданні матеріалами, і свідчать про те, що своєю сумлінною поведінкою засуджений став на шлях виправлення.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 став на шлях виправлення, його поведінка була сумлінною, упродовж переважного часу перебування в умовах ізоляції від суспільства, засуджений отримував заохочення, отже, прагнув досягнути виправлення, його загалом позитивну характеристику, а також те, що на день розгляду клопотання ОСОБА_4 відбув більше 18 років позбавлення волі, тобто наявні підстави для заміни ОСОБА_4 покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк відповідно до ч.5 ст. 82 КК України.

На підставі ст.82 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого, який відбуває покарання в Державній установі «Вільнянська установа виконання покарань (№ 11)», ОСОБА_4 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким, задовольнити.

Замінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженому вироком Апеляційного суду Запорізької області від 30.10.2008 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 152, ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 10,13 ч. 2 ст. 115 КК України, покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк 17 (сімнадцять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у виді позбавленні волі на певний строк обчислювати з дати заміни покарання з 22.05.2024.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 24.05.2024.

Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3

24.05.2024