Справа № 202/5201/24
Провадження № 1-кп/202/1352/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000150 від 06.02.2024, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Сніжне Донецької області, громадянин України, маючий повну загальну середню освіту, не одружений, на утриманні малолітніх дітей та не працездатних осіб не маючий, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2024 року о 15 годині 59 хвилин, ОСОБА_4 знаходився на території ринку «Байкал», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Старочумацька, 6, де побачив приміщення торгівельного кіоску, яке орендує потерпіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та здійснює там оптову торгівлю продуктами харчування, а саме: рибою, ракоподібними та молюсками (46.38). В цей час, у останнього раптово виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчиненому в умовах воєнного стану.

Знаходячись у вказаному місці та у зазначений час, ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, розуміючи, що на усій території України, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року (зі змінами), введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди та бажаючи їх настання, за допомогою невстановленого в ході досудового розслідування предмету, пошкодив ролету приміщення торгівельного кіоску, після чого незаконно проник до нього, тим самим отримав безперешкодний доступ до майна, яке знаходилось всередині.

Далі, ОСОБА_4 , незаконно знаходячись у приміщенні вказаного торгівельного кіоску, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, побачив майно, яке належить ОСОБА_5 , та визначив його предметом свого злочинного посягання, а саме: свіжоморожений тунець з головою 12 кілограм 800 грам, вартість якого становить 1991,68 грн; ковбаса хек, 5 кілограм, вартість якої становить 1290 грн; свіжоморожена тріска без голови, 1 кілограм 600 грам, вартість якої становить 240,48 грн; свіжоморожені обрізи красної риби, 7 кілограм 5 грам, вартість яких становить 1170 грн; свіжоморожений окунь червоний без голови, 12 кілограм 100 грам, вартість якого становить 2411,53 грн; креветки варені 80х120, 5 кілограм, вартість яких становить 1721,50 грн; креветки охолоджені (Нова Зеландія), 7 кілограм, вартість яких становить 2711,31 грн; свіжоморожена камбала білобрюха без голови, 6 кілограм 800 грам, вартість якої становить 1351,36 грн; свіжоморожений окунь червоний, дрібний, з головою, 5 кілограм 300 грам, вартість якого становить 757,90 грн.

Після чого, в цей день, о 16 годині 12 хвилин, о 16 годині 50 хвилин та о 17 годині 04 хвилини, ОСОБА_4 , тримаючи вказане майно в обох руках, частинами виніс його з приміщення торгівельного кіоску у невідомому напрямку та в подальшому зник з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 , майнову шкоду на загальну суму 13645,76 грн (тринадцять тисяч шістсот сорок п`ять гривень сімдесят шість копійок).

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, і він їх у повному обсязі підтверджує. У вчиненому щиро кається, засуджує свою поведінку, матеріальну шкода відшкодована шляхом повернення майна.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд даного кримінального провадження за її відсутності, в заяві зазначила, що претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 не має.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що потерпілий та прокурор також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Це узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ рекомендації №6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах в умовах воєнного стану.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, та більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого злочину, його наслідків, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

З урахуванням вищевикладених обставин по справі, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом звільнення від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, а також вважає необхідним покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлений. Долю процесуальних витрат суд вирішує на підставі ст.ст. 119-124 КПК України. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст.349, ст.368-370, ст.373, ст.374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речові докази:

- СD-диски, які долучені до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

-Сірі чоботи та камуфляжну куртку сірого відтінку, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області повернути обвинуваченому ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судової товарознавчої експертизи № 580 від 14.02.2024 які згідно довідки складають 800 (вісімсот) гривень 00 копійок.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1