Номер провадження: 11-сс/813/763/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000209 від 24.04.2023 року за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.364; ч.3 ст.368; 4 ст.368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого Київського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2024 року було задоволено клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_9 та накладений арешт на майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на :

1) Аркуш паперу формату А4 з чорновими записами ОСОБА_10 ;

2) Блокнот з чорновими записами ОСОБА_10 , в обкладинці коричневого кольору «VVS group ваша опара в бизнесе»;

3) Блокнот швидкозшивач в пластиковій обкладинці з фігурою шахів з чорновими записами ОСОБА_10 ;

4) Блокнот в обкладинці золотистого кольору з чорновими записами ОСОБА_10 та вкладеними різними аркушами паперу з відображенням прізвищ та частковою назвою юридичних осіб;

5) Файл з копіями документів на транспортний засіб Audi моделі А3, а саме довідка, свідоцтво про реєстрацію, інформаційна картка, акт огляду реалізованого транспортного засобу, договір купівлі продажу від 06.02.2024, договір комісії, акт, загалом на 6 аркушах;

6) Системний блок у корпусі чорного кольору опечатаний у полімерний пакет чорного кольору. Умовне позначення «Пакет №1»;

7) Моноблок Asus чорного кольору з серійним номером НОМЕР_1 , опечатаний у сейф пакет, умовне позначення «Пакет 32»;

8) Аркуші паперу схожі на грошові кошти в кількості 31 купюра номіналом по 100 доларів США.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді представник власниці майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що 24.04.2023 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного мешкання т.в.о. начальника ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_2 , який належить на праві власності ОСОБА_11 , з метою вилучення предметів та документів, які містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення.

01.04.2024 року слідчим, було проведено обшук за іншою адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання бувшої дружини ОСОБА_10 - ОСОБА_12 та їх спільних дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_13 .

Будинок на праві особистої приватної власності належить бувшій тещі ОСОБА_10 - ОСОБА_14 .

Про невідповідність адреси зазначеної в ухвалі було повідомлено слідчого, натомість останній, все одно почав проводити обшук, посилаючись на вимоги ч.3 ст. 233 КПК України.

Протокол обшуку не містить посилань на законність проникнення слідчого до домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 та вилучення предметів за цією адресою. Відповідно, такі дії слідчого є незаконними.

Навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинене кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

Письмові докази по справі свідчать, що спірні предмети та грошові кошти належать ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , які не є підозрюваними по справі.

Особи не є підозрюваними в рамках кримінального провадження, кошти в сумі 3100 доларів США вилучені в кімнаті ОСОБА_8 , з її власної шкатулки, не містять номери купюр, які зазначені в Ухвалі Київського районного суду м. Одеси від 25.03.24р.

Моноблок та системний блок також не мають жодного відношення до кримінального провадження, на пошукові слова, фрази введені слідчим під час обшуку в пошукову графу, система надала відповідь, про відсутність файлів з ключовими пошуковими словами.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні представник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора та представника власника майна, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 зазначеної норми права встановлено, що метою накладення арешту на майно є:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

На теперішній час другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000209 від 24.04.2023 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.364; ч.3 ст.368; ч.4 ст.368 КК України.

Спеціалізованою екологічною прокуратурою (на правах відділу)Одеської обласної прокуратури здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з червня 2023 року виконувачем обов`язків начальника ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області ОСОБА_10 спільно з начальником Управління фітосанітарної безпеки ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області ОСОБА_15 за посередництвом ланки довірених осіб-посередників ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 із залученням в якості виконавців - службових осіб Держпродспоживслужби, а саме: інспекторів ОСОБА_19 (ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області), ОСОБА_20 , ОСОБА_21 (ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області), інших службових осіб територіальних органів Держпродспоживслужби задля одержання систематичного неправомірного прибутку у великих розмірах, створено корупційну схему з вимагання та одержання неправомірної вигоди від суб`єктів господарської діяльності, які здійснюють експедиторські послуги та експорт сільськогосподарської продукції (кукурудзи, ячменя, шроту, тощо) з території України до іноземних країн, у тому числі до Китайської Народної Республіки (далі КНР) за організацію та безпосереднє виконання службовими особами Держпродспоживслужби таких дій:

- складання актів відбору проб сільськогосподарської продукції без її фактичного відбору, у тому числі на вантаж, який вже перебуває за межами території України та подальше складання та видачу фітосанітарних сертифікатів на таку продукцію;

- забезпечення реєстрації суб`єктів господарської діяльності експортерів сільськогосподарської продукції в Загальнодержавному реєстрі осіб, які здійснюють господарську діяльність, пов`язану з обігом об`єктів регулювання (проведення верифікації);

- включення суб`єктів господарської діяльності до переліку осіб, котрі планують експорт сільськогосподарської продукції (кукурудзи, ячменя, тощо) до КНР та здійснення відповідної реєстрації на офіційному сайті Держпродспоживслужби;

- виготовлення інспекторами актів про результати нагляду (обстеження посівів сільськогосподарської продукції в період вегетації), тощо.

Так, у ході слідства задокументовано ряд фактів (епізодів) неправомірної діяльності зазначеної групи осіб, у зв`язку з чим 01.04.2024 затримано у порядку передбаченому КПК України осіб причетних до вчинення кримінальних правопорушень (в т.ч. під час отримання ними неправомірної вигоди тощо), а саме: ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

01.04.2023 у порядку ч.3 ст.233 КПК України проведено обшук за місцем проживання виконувача обов`язків начальника ГУ Держпродспоживслужби в Запорізькій області ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 під час якого виявлено та вилучено майно на яке в подальшому оскарженої ухвалою було накладено арешт.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, накладення арешту на системний блок та моноблок потрібно для проведення їх огляду, проведення комп`ютерно-технічних експертиз з метою встановлення наявності електронних доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Арешт на блокноти та аркуші паперу з червовими записами необхідний з метою подальшого дослідження їх змісту, оскільки вони могли зберегти на собі сліди злочину або можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Підставою для арешту майна є сукупність розумних підозр вважати, що вилучене майно є доказами кримінального правопорушення.

Метою арешту майна у даному випадку є збереження речових доказів у кримінальному проваджені і запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, тощо.

При цьому апеляційний суд визнає необґрунтований доводи сторони захисту про те, що обшук від час якого було вилучене арештоване майно був проведений незаконно.

У даному кримінальному провадженні обшук проводився в порядку ст.233 КПК України, і в подальшому він був легалізований ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2024 року (а.с.89-92).

Разом з тим апеляційний суд вважає, що слідчий суддя безпідставно наклав арешт на грошові кошти.

По-перше власниця арештованих грошових коштів не є підозрюваною у даному кримінальному провадженні.

По-друге арештовані грошові кошти не були предметом неправомірної вигоди, а отже вони не можуть бути речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Окремо апеляційний суд звертає увагу на те, що арештовані грошові кошти не були ідентифіковані шляхом позначення серії та номеру купюр.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Оцінюючи все вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у даному кримінальному провадженні підстав, передбачених ст.170 КПК України, для накладення арешту на грошові кошти, які були вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відповідно до п.п.1),2) ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення є неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

Враховуючи викладене, апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 частково обґрунтованими, у зв`язку з чим, відповідно до п.2) ч.3 ст.407 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню в частині накладення арешту на грошові кошти, з постановленням нової ухвали, якою необхідно відмовити в задоволенні клопотання слідчого в цій частині.

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 410, 411, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 частково задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25 квітня 2024 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000209 від 24.04.2023 року за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.364; ч.3 ст.368; ч.4 ст.368 КК України скасувати в частині накладення арешту на аркуші паперу схожі на грошові кошти в кількості 31 купюра номіналом по 100 доларів США.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_9 про накладення арешту на аркуші паперу схожі на грошові кошти в кількості 31 купюра номіналом по 100 доларів США, які були вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000209 від 24.04.2023 року.

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4