Справа № 396/831/24
Провадження № 1-кп/390/86/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" травня 2024 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у місті Кропивницький обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000480 від 16.11.2023, стосовно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Новоукраїнка Новоукраїнського району Кіровоградської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , неодружений, не має судимості,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України,

встановив:

В провадженні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебувають матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, яке обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Захисник обвинуваченого заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора, оскільки ризики не підтверджуються, доказів щодо тиску на свідків не має, запобіжний захід набто суворий, просила застосувати домашній арешт.

Обвинувачений просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Відповідно до вимог ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого (обвинувачених).

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2017 від 23.11.2017 запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані (продовжені) судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за письмовим клопотанням прокурора та вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом. Згідно з конституційними принципами рівності та змагальності інші учасники кримінального провадження, разом із прокурором, наділені повноваженням заявляти клопотання, зокрема, щодо застосування інших, у тому числі і більш м`яких, запобіжних заходів, їх зміни чи скасування.

У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканість, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Відповідно до п. 28 рішення «Плешков проти України» (заява N 37789/05) ЄСПЛ погоджується, що обґрунтована підозра у тому, що особа вчинила тяжкий злочин, може на початку слугувати підставою для взяття її під варту. Крім того, необхідність забезпечення належного здійснення провадження, зокрема, отримання доказів від свідків є належною підставою для первинного взяття під варту.

У справі «Москаленко проти України» (рішення від 20.05.2010 п. 36) Європейський суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень і за їх вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, може незаконно впливати на свідків, які на цій стадії судового провадження не допитані судом і під впливом погроз, умовлянь чи переконань з боку обвинуваченого зможуть змінити свої показання або відмовитись від них, зокрема, ОСОБА_4 добре обізнаний про місце проживання свідків та проживає з ними в одному населеному пункті, ці обставини дають суду підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може ухилитися від суду з метою уникнення покарання, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки та попередження ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з цим, суд вважає, що на цій стадії судового провадження, раніше встановлені судом ризики на цей час продовжують існувати, є реальними, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, а отже не суперечитиме вимогам ст.5 Конвенції та практиці ЄСПЛ.

Жодних доказів про те, що обвинувачений не може утримуватися під вартою, стороною захисту не представлено.

Враховуючи вищевикладене та обставини провадження, суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого. У той же час, суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_4 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні обвинуваченого під вартою, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України, суд, вважає за доцільне визначити розмір застави, у межах сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 грн, розмір якої суд вважає достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 181-183, 184, 194, 196, 314-315 КПК України, суд

постановив:

Задовольнити клопотання прокурора.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 13 год. 00 хв. 09 травня 2024 року до 13 год. 00 хв. 07 липня 2024 року.

Визначити ОСОБА_4 сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в якості застави, що в грошовому еквіваленті становить 121 120 грн (сто двадцять одна тисяча сто двадцять гривень), яка ним або заставодавцем може бути внесена на депозитний рахунок UA0002505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області , банк отримувача ДКСУ місто Київ; код банку отримувача МФО 820172, призначення платежу: «застава за ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №396/831/24, Кіровоградський районний суд Кіровоградської області, із зазначенням анкетних даних особи, яка вносить заставу».

У разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 прибувати за викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками, за виключенням проведення за їх участі слідчих дій; носити електронний засіб контролю. Попередити обвинуваченого ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету.

Роз`яснити обвинуваченому правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю. Відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених на обвинуваченого при обранні запобіжного заходу.

Строк дії ухвали в частині строку тримання під вартою закінчується о 13 год. 00 хв. 07 липня 2024 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та направити до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Повний текст ухвали оголошений о 10.00 год. 14 травня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1