Справа № 759/3780/24
Провадження № 1-кп/761/2924/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , перекладача ОСОБА_8 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 220 231 011 100 002 24 від 13.03.2023, у якому

ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ляочен Китайської Народної Республіки, громадянин Китайської Народної Республіки, китаєць, зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою - АДРЕСА_2 , не судимий,

та

ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Тан Тонг Китайської Народної Республіки, громадянин Китайської Народної Республіки, китаєць, фактично мешкає за адресою - АДРЕСА_2 , не судимий,

обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114 КК України,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ) та ОСОБА_5 ( ОСОБА_5 )у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 314, ч. 1 ст. 315 КПК України у разі, якщо відсутні підстави для прийняття інших рішень, суд у підготовчому судовому засіданні призначає судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Прокурор вважав за можливе призначити обвинувальний акт до судового розгляду, оскільки вказаний процесуальний документ відповідає вимогам ст. 291 КПК. Крім того, державний обвинувач просив продовжити строк застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що у цьому кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ст. 177 КПК, оскільки обвинувачений може вчинити дії, спрямовані на переховування від суду, здійснити незаконний вплив на свідків та інших осіб, причетних до вчинення інкримінованих йому дій осіб, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_7 щодо призначення обвинувального акта до судового розгляду та продовження строку застосованого до обвинувачення ОСОБА_4 запобіжного заходу покладався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання його під вартою, наполягаючи, що зазначені державним обвинувачем ризики непроцесуальної поведінки ОСОБА_4 ґрунтуються на припущеннях.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти призначення обвинувального акта до судового розгляду, оскільки наполягав, що такий не містить обставин, які є важливими і підлягають подальшому встановленню.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, дійшов висновку про таке.

У силу рішення Київського апеляційного суду від 29.02.2024 матеріали кримінального провадження № 220 231 011 100 002 24 від 13.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спрямовані до Шевченківського районного суду м. Києва для забезпечення розгляду.

Враховуючи наведене, зазначене кримінальне провадження підсудне суду, на розгляд якого надійшло.

Статтею 314 КПК визначено, що обвинувальний акт повертається прокурору у разі невідповідності цього документу вимогам КПК.

Відповідно до ст. 291 КПК обвинувальний акт має містити серед іншого викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

З огляду на зазначене суд вважає, що прокурором дотримані вимоги ст. 291 КПК, обвинувальний акт містить дані, обов`язкова наявність яких визначена законом.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, у силу ч.6 цієї статті суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 3 ст. 23 КПК забезпечення присутності під час судового розгляду свідків обвинувачення покладається на сторону обвинувачення.

На підставі вказаних засад кримінального провадження, а також згідно з ч.2 ст.318 КПК, суд, з`ясовуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вважає, що такими особами мають бути прокурор, який здійснює процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні, обвинувачені, їх захисники.

У силу ч. 3 ст.315 КПК суд за клопотанням учасників судового провадження має право продовжити заходи забезпечення кримінального провадження.

До обвинуваченого ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 16.03.2024.

Вирішуючи питання щодо продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу, суддя бере до уваги, що частиною 1 статті 194 КПК на суд під час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу під час досудового розслідування покладений обов`язок встановити існування таких складових:

- чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

- чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК;

- чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас Главою 28 КПК визначено, що судовий розгляд кримінального провадження здійснюється з метою встановлення, чи доведена вина особи поза розумним сумнівом. Тобто, оцінка обґрунтованості підозри на цій стадії судового провадження виключається.

Таким чином, суд, розглядаючи питання щодо доцільності подальшого застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи, а також, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Зокрема, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, що свідчить про наявність ризику вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від суду.

Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» ризик переховування оцінюється також з урахуванням характеру людини, її моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

Характер інкримінованого обвинуваченому злочину, що згідно з обвинувальним актом вчинений в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, шляхом збору з метою подальшої передачі іноземним організаціям або їх представникам відомостей, що становлять державну таємницю, свідчать про наявність достатніх підстав для висновку про високу ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки останнього.

Крім того, суд, враховуючи, що обвинувачений є громадянином іншої держави, що суттєво полегшує йому можливість покинути територію України, останній не має на території України міцних соціальних зв`язків, родини або інших вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити його від вчинення дій з метою переховування, вважає, що ризик умисного переховування від суду з метою уникнення покарання є обґрунтованим.

Також не виключено, що обвинувачений з метою уникнення відповідальності за інкриміновані йому злочинні дії може здійснити незаконний вплив на свідків або інших, причетних до інкримінованих ОСОБА_4 дій осіб.

Відсутність у обвинуваченого офіційного та стабільного джерела доходу, а також ймовірність вчинення обвинуваченим інкримінованих дій з метою власного збагачення, свідчить про актуальність ризику вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення.

Сукупність викладеного, приводить суд до переконання, що доводи сторони обвинувачення про відсутність підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими.

Таким чином, суд дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для продовження строку дії застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначання у силу ч.4 ст. 183 КПК розміру застави.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 9, 22, 177, 182, 183, 194, 291, 309, 314, 315, 334 КПК України, суд

у х в а л и в :

Судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114 КК України, призначити на 14 год. 00 хв. 20 березня 2024 року у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Києва.

Про час та місце судового розгляду повідомити прокурора, захисників та обвинувачених.

Забезпечення присутності під час судового розгляду свідків обвинувачення покласти на прокурора.

Судовий розгляд здійснювати суддею одноособово.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити дію застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 13 травня 2024 року включно без визначення розміру застави.

Про час та місце судового розгляду повідомити сторони кримінального провадження.

Ухвала у частині продовження строку застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1