Справа № 686/7450/24
Провадження № 1-кс/686/4991/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000116,

встановила:

04.06.2024 прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням, після усунення недоліків, про накладення арешту на вилучений під час проведення 31.05.2024 обшуку автомобіль марки «CITROEN» моделі «BERLINGO», номер шасі (кузова, рами) « НОМЕР_1 », сірого кольору, 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) та збереження речових доказів, із позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування ним.

Прокурор у судове засідання не з`явився, у своєму клопотанні просив проводити розгляд без участі ініціатора.

Слідчий у судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив його задовольнити. Пояснив, що автомобіль марки «CITROEN» моделі «BERLINGO» використовувався підозрюваними у ході вчинення кримінальних правопорушень. Саме у цьому транспортному засобі ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_6 були затримані після скоєння кримінального правопорушення та у ньому знаходилися викрадені навігаційні системи, а отже він є засобом вчинення кримінального правопорушення. Водночас повідомив, що станом на день розгляду клопотання у органу досудового розслідування відсутній цивільний позов, пред`явлений потерпілим до підозрюваного.

Власник майна підозрюваний ОСОБА_6 , відносно якого застосовано запобіжнй захід виді тримання під вартою, у судове засідання доставлений не був, за повідомленням слідчого, з причин задіяння конвойного підрозділу в інших судових засіданнях.

Представник власника майна - підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання без її участі та без участі підозрюваного.

Положеннями ч. 1 ст. 172 КПК України передбачено, що неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на ці положення закону, слідча суддя дійшла висновку про можливість розгляду клопотання у відсутності прокурора, власника майна - підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника, належним чином повідомлених про дату та час судового розгляду.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку про його задоволення із наступних підстав.

Слідчою суддею установлено, що у провадженні СУ ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000116 від 01.03.2024, відомості у якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14 ч.4 ст. 185 та ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.05.2024 надано дозвіл на проведення обшуку у автомобілі «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», білого кольору, 1997 року випуску, н.з. НОМЕР_3 , vin ТЗ: НОМЕР_4 , який належить на праві власності ОСОБА_8 , з метою відшукання та вилучення навігаційного обладнання до тракторів, комбайнів «JOHN DEERE»: НОМЕР_5 , моніторів із серійними номерами: PCGU2UG518204, PCGU2UG565166, «датчиків», сенсорів із самохідних оприскувачів, мобільних терміналів, сім-карток операторів мобільного зв`язку.

31.05.2024 старшим слідчим ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_9 було проведено обшук автомобіля марки «CITROEN» моделі «BERLINGO», номер шасі (кузова, рами) « НОМЕР_1 », сірого кольору, 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Постановою слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_11 від 31 травня 2024 року вилучений у ході обшуку автомобіль було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчою суддею установлено, що 01 червня 2024 року прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000116.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 червня 2024 року клопотання прокурора повернуто прокурору для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.ч. 2-6 ст.170КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів. У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу; 2) спеціальної конфіскації. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Згідно із ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Ч. 7 ст. 236 КПК України встановлено, що при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя приходить до висновку, що вилучений у ході проведеного обшуку автомобіль марки «CITROEN» моделі «BERLINGO», номер шасі (кузова, рами) « НОМЕР_1 », сірого кольору, 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 відповідає критеріям речового доказу відповідно до положень ст.98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що указаний автомобіль був засобом вчинення кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На думку слідчої судді арешт вказаного майна є співрозмірним з потребами кримінального провадження та необхідний з метою забезпечення кримінального провадження та використання майна як доказу у кримінальному провадженні. На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч.6 ст.100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

З урахуванням ч. 4 ст. 173 КПК України, відповідно до якої у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт на автомобіль підлягає накладенню лише в частині позбавлення права на відчуження та розпорядження вказаного транспортного засобу, проте із залишенням правомочності користування ним. В даному випадку заборона користування не є виправданою та буде надмірним втручанням в права та інтереси власника, оскільки автомобіль не містить на собі слідів кримінального правопорушення, а відтак завдання кримінального провадження можуть бути досягнуті шляхом накладення арешту на автомобіль марки «CITROEN» моделі «BERLINGO», номер шасі (кузова, рами) « НОМЕР_1 », сірого кольору, 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 у частині тимчасового позбавлення права на його відчуження та розпорядження.

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, на даній стадії кримінального провадження, не надано; вилучені речі обґрунтовано постановами слідчого визнано речовими доказами, оскільки вони відповідають критеріям, визначеними ст. 98 КПК України, що доведено прокурором.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання.

У частині накладення арешту з підстав забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), клопотання задовленню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті (відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, накладення арешту на майно з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, передбачає наявність обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Конвенцією, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

31.05.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Однак цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілими ще не пред`являвся.

А тому, у зв`язку із відсутністю доказів заявлення цивільного позову у кримінальному провадженні, клопотання про арешт автомобіля з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), не може бути задоволено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження та розпорядження на автомобіль марки «CITROEN» моделі «BERLINGO», номер шасі (кузова, рами) « НОМЕР_1 », сірого кольору, 1999 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 .

В задоволенні решти вимог клоптання, відмовити.

Виконання ухвали доручити слідчому ВРОТЗ СУ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_11 . Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідча суддя