Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/100/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2024 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому Кіровоградської області апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 грудня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), стосовно дізнавача по заяві від 04 січня 2024 року та зобов`язати внести такі відомості до ЄРДР.

За участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

скаржника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

02 лютого 2024 року, ОСОБА_6 подав до Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу на бездіяльність службових осіб Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області, щодо невнесення ними відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання повідомлення від 04 січня 2024 року.

Скарга ОСОБА_6 обґрунтована тим, що 04 січня 2024 року він зареєстрував письмову заяву про вчинення дізнавачем недбалого ставлення до виконання своїх професійних обов`язків; перевищення дізнавачем влади та службових повноважень; вчинення дізнавачем службового підроблення.

Способом вчинення службового порушення є дії дізнавача пов`язані з реєстрацією заяви про злочин в журналі Єдиного обліку, а не в ЄРДР.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 грудня 2023 року, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, стосовно дізнавача по заяві від 04 січня 2024 року та зобов`язати внести такі відомості до ЄРДР.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що відповідно до ст. 40-1 КПК України, дізнавач є процесуально незалежною особою.

Дії та процесуальні рішення дізнавача вважаються законними, доки вони не скасовані або не переглянуті в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.

Процесуальні дії дізнавача, їх законність та обґрунтованість може бути предметом розгляду лише в порядку судового контролю, процесуальним керівником, або прокурором вищого рівня.

Оскарження у будь-який інший спосіб дій та рішень дізнавача щодо проведення досудового розслідування поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Спроби скаржника подати на дії дізнавача повідомлення про кримінальні правопорушення можуть вказувати на протиправне втручання, вплив і тиск під час проведення досудового розслідування та посягати на процесуальну незалежність одного з представників сторони обвинувачення.

Повідомлення скаржника про притягнення дізнавача до відповідальності за своїм змістом і суттю, не є повідомленням про злочин, оскільки не містить конкретних і достатніх даних про можливе вчинення особою саме кримінального правопорушення, передбаченого певною статтею Кримінального кодексу України.

Викладені у повідомленні відомості не свідчать про кримінальну протиправність діянь та їх караність за кримінальним законом, у зв`язку з чим вони не підлягають внесенню до ЄРДР.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.02.2024.

Ухвалити нове рішення, яким зобов`язати службових осіб Кропивницького РУП ГУНП у Кіровоградській області внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 396 КК України, відповідно до заяви від 04.01.2024 щодо вчинення дізнавачем Кропивницького РУП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_8 .

В обґрунтування вимог вказує, що 03.01.2024 він звернувся до Кропивницького РУП ГУНП у Кіровоградській області із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ст. 364, ст. 366 КК України, а саме знищення у м. Кропивницький об`єкта критичної інфраструктури, шляхом крадіжки залізобетонної електричної опори, пошкодження електричних мереж, незаконного проникнення та крадіжки у його металевому гаражі № НОМЕР_1 майна, знищення шляхом спилювання трьох 30-ти річних 30-ти метрових живих дерев біля гаража, самовільного захвату земельної ділянки яка належить Кіровоградській обласній Раді та незаконного самовільного будівництва на самовільно захваченій земельній ділянці на фундаменті гаража ОСОБА_9 .

Проте, дізнавач ОСОБА_8 після отримання заяви про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 4. ст. 185, ст. 364,ст. 366 КК України, відповідно до вимог ст. 214 КПК України, не внесла відомості до ЄРДР.

04.01.2024 він звернувся до Кропивницького РУП ГУНП у Кіровоградській області з письмовою заявою про вчинення дізнавачем Кропивницького РУП ГУНП у Кіровоградській області ОСОБА_8 кримінального правопорушення передбаченого ст. 396 КК України.

Вказує, що дізнавач або слідчий не можуть розглядати доводи заяви (повідомлення про кримінальне правопорушення) до внесення до ЄРДР. Тому, відбулося умисне приховування кримінального правопорушення через реєстрацію заяви, як звернення громадянина відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Заслухавши суддю-доповідача, скаржника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали скарги, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги закону слідчим суддею при постановленні ухвали дотримані.

Так, 02 лютого 2024 року, ОСОБА_6 звернуся до Кіровського районного суду міста Кіровограда зі скаргою на бездіяльність службових осіб Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання повідомлення від 04 січня 2024 року.

Скарга ОСОБА_6 обґрунтована тим, що 04 січня 2024 року він зареєстрував письмову заяву про вчинення дізнавачем недбалого ставлення до виконання своїх професійних обов`язків, перевищення дізнавачем влади та службових повноважень, вчинення дізнавачем службового підроблення.

Способом вчинення службового порушення є дії дізнавача пов`язані з реєстрацією заяви про злочин у журналі Єдиного обліку, а не в ЄРДР.

Перевіривши матеріали скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що заява ОСОБА_6 від 04 січня 2024 року та скарга подана до суду не містить об`єктивних даних, які б свідчили про можливе вчинення дізнавачем кримінальних правопорушень.

Зокрема, твердження ОСОБА_6 ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та не містять конкретних фактичних даних, які б свідчили про наявність обставин, які б давали підстави для кваліфікації дій за вказаними у заяві статтями кримінального кодексу, оскільки із змісту заяви вбачається незгода скаржника із процесуальними діями дізнавача.

Доводи ОСОБА_6 грунтуються на припущеннях, які не підтверджуються будь-якими належними доказами.

Наявні між скаржником та дізнавачем розбіжності врегульовані законом та прямо передбачені вимогами Глави 26 КПК України, з можливістю оскарження таких розбіжностей у порядку судового контролю.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КПК України, дізнавач є процесуально незалежною особою. Процесуальна незалежність - один із елементів особливого статусу представника сторони обвинувачення. Вона не є особистим привілеєм, а має публічно-правове призначення для забезпечення здійснення досудового розслідування неупередженим, безстороннім і справедливим дізнавачем та передумовою для верховенства права та основоположною гарантією справедливого досудового розслідування.

Дії та процесуальні рішення дізнавача вважаються законними, доки вони не скасовані або не переглянуті в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.

Процесуальні дії дізнавача, їх законність та обґрунтованість може бути предметом розгляду лише в порядку судового контролю, процесуальним керівником, або прокурором вищого рівня.

Отже, оскарження у будь-який інший спосіб дій та рішень дізнавача щодо проведення досудового розслідування поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

У постанові Верховного Суду України від 15.04.2008 у справі №21-319во07 зазначено: «Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності), вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися, за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі є протиправним втручанням і посяганням на процесуальну незалежність».

Спроби скаржника подати на дії дізнавача повідомлення про кримінальні правопорушення можуть вказувати на протиправне втручання, вплив і тиск під час проведення досудового розслідування та посягати на процесуальну незалежність одного з представників сторони обвинувачення.

Службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність дізнавача і не посягати на неї.

Статтею 214 КПК України, регламентовано, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР і розпочати розслідування (ч. 1 ст. 214 КПК України).

Разом з цим, частиною 3 статті 214 КПК України, передбачено можливість до внесення відомостей до ЄРДР для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку, у тому числі відібрання пояснень. Згідно із пунктом 1 глави 2 розділу І, пунктом 2 глави 1 розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298, до Реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, тобто кримінально караного вчинку.

При цьому слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Відтак, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких убачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Правовий висновок щодо особливостей застосування норм ст. 214 КПК України, викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18.

Скаржнику достатньо звернутися в порядку ст. 303 КПК України до слідчого судді, тоді як проведення досудового розслідування обмежить гарантії незалежності дізнавача при здійсненні ним професійних обов`язків. Зниження рівня гарантій дізнавача опосередковано призведе до обмеження реалізації прав представників сторони обвинувачення.

Наведений висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України, зокрема пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, про те, що повідомлення ОСОБА_6 про притягнення дізнавача до відповідальності за своїм змістом і суттю, не є повідомленням про злочин, так як не містить конкретних і достатніх даних про можливе вчинення особою кримінального правопорушення, передбаченого певною статтею Кримінального кодексу України, тобто сукупності обов`язкових ознак конкретного злочину, які дозволяють відмежовувати таке діяння від інших правопорушень, що не становлять суспільної небезпеки.

Наведені у повідомленні відомості не свідчать про кримінальну протиправність діянь та їх караність за кримінальним законом, у зв`язку з чим вони не підлягають внесенню до ЄРДР.

Поряд з цим, Положення «Про проходження служби в Національній поліції» передбачає інститут дисциплінарної відповідальності дізнавача. Крім того передбачений механізм судового контролю (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Отже, відомості зазначені у заяві скаржника від 04 січня 2024 року не містять даних про вчинення дізнавачем кримінального правопорушення.

Водночас, колегія суддів зауважує, що відповідно до матеріалів перевірки ІТС ІПНПУ №540 від 04.01.2024, звернення ОСОБА_6 від 04.01.2024, щодо можливих неправомірних дій окремих службових осіб, розглянуто відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян».

Відомості, викладені у зверненні ОСОБА_6 зареєстровано до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області за № 540 від 04.01.2024.

За результатами перевірки звернення, встановлено, що відомості з приводу даного звернення були внесені до ЄРДР №0000046 від 17.01.2024 за ст. 356 КК України, який знаходиться на розгляді слідчого підрозділу Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, про що повідомлено заявника.

Будь-яких інших доводів, щодо незаконності ухвали слідчого судді в апеляційній скарзі наведено та не надано під час апеляційного розгляду справи.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були підставою для скасування рішення місцевого суду, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 грудня 2023 року, слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 грудня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, стосовно дізнавача по заяві від 04 січня 2024 року та зобов`язати внести такі відомості до ЄРДР залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4