Справа № 484/3070/24
Провадження № 1-кс/484/546/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Первомайськ 07.06.2024

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянув винесене у кримінальному провадженні №0000576, клопотання слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Первомайська, Миколаївської області, українця, громадянина України, не одруженого, з базовою середньою освітою, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації, раніше судимого 01.12.2022 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, затриманого 04.06.2024 о 20.28 год., фізичне затримання мало місце 04.06.2024 о 18.20 год., повідомленого про підозру 05.06.2024 о 17 год. 28 хв., підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Перевіривши матеріали, додані до клопотання, дослідивши докази, надані в їх обґрунтування, матеріали кримінального провадження №0000576, заслухавши доводи прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, -

ВСТАНОВИВ:

В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме на теперішній час ОСОБА_7 підозрюється в тому, що будучи раніше судимим за вчинення тяжкого злочину, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний тяжкий злочин.

Так, 04 червня 2024 року близько о 14:00 годині ОСОБА_6 проходив повз огороджену територію, яка розташована по АДРЕСА_2 , де побачив вантажний автомобіль марки «Renault» моделі «Midlum 180» д.н.з. НОМЕР_1 , в якому було відчинене вікно з водійської сторони. В цей же момент у ОСОБА_6 виник умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого цінного майна з вказаного автомобіля.

Виконуючи задумане, ОСОБА_6 через відчинені ворота пройшов на територію та підійшов до автомобіля марки «Renault» моделі «Midlum 180» д.н.з. НОМЕР_1 який на праві власності належить ОСОБА_8 , та яким на той момент користувався потерпілий ОСОБА_9 .

Далі, реалізуючи задумане, розуміючи протиправний характер своїх дій, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливою метою, ОСОБА_6 через відкрите вікно проник до середини автомобіля. Побачивши між водійським та пасажирським сидінням чоловічу сумку чорного кольору та розуміючи, що у ній можуть знаходитись грошові кошти, документи чи інше цінне майно, ОСОБА_10 - ОСОБА_11 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, маючи прямий умисел на незаконне викрадення майна, з корисливою метою, усвідомлюючи негативні наслідки своїх дій, таємно, в умовах воєнного стану, викрав з салону автомобіля чорну чоловічу сумку, в якій були грошові кошти в сумі 6000 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, в корисливих для себе цілях.

Таким чином ОСОБА_6 спричинив матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_9 на загальну суму 6000 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Зазначені вище обставини підтверджуються наданими стороною обвинувачення доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом огляду місця події від 04.06.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом затримання ОСОБА_6 .

В судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання та доводи на його обгрунтування, прокурор вважав клопотання обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Підозрюваний з приводу клопотання не висловився, його захисник заперечував проти задоволення клопотання, вважав, що ризики є необґрунтованими, так як підозрюваний не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків та потерпілого і вчиняти інші кримінальні правопорушення, просив обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вважаю, що зазначені вище встановлені під час досудового розслідування обставини є достатніми для підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану, тобто підозра є обґрунтованою.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України дозволяє застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави на підставі ч.3 ст.183 КПК України.

Відповідно до положень ст.ст.177, 178 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При цьому, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. «С» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим , залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, її зв`язки з суспільством.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні не здобуто доказів міцних соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки, як було встановлено, останній не працює, вживає наркотичні засоби, кошти на придбання яких йому надають друзі, як він пояснив в судовому засіданні.

До того ж, встановлено, що ОСОБА_6 раніше засуджувався за вчинення тяжкого злочину, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та у період іспитового строку вчинив новий умисний тяжкий злочин.

Санкція частини статті, за якою підозрюється ОСОБА_6 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

За викладених обставин, не виключається вплив підозрюваного на потерпілого, свідків, можливе вчинення ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень, переховування від органів досудового розслідування та суду.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Врахувавши вищевикладене, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, є необхідним та доцільним застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Ч. 4, ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , розмір заподіяної шкоди, а також ризики передбачені ст.177 КПК України, застава визначається у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 х 20 = 60560 грн.).

Крім цього, обираючи відносно підозрюваного альтернативну міру запобіжного заходу у вигляді застави, вважаю за необхідне, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на нього такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та (або) суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомити їх про зміну свого місця проживання та місця роботи, докласти зусиль до пошуку роботи, утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у справі.

Керуючись ст. ст. 12, 111, 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Первомайська Миколаївської області, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, до 05.08.2024 включно.

Одночасно визначається застава розміром 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн., для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, визначених в КПК України.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент на протязі дії ухвали внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , у випадку внесення застави, наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та (або) суду; не відлучатися з місця проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти їх про зміну свого місця проживання та місця роботи, докласти зусиль до пошуку роботи, утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у справі.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню Первомайським РВП ГУНП в Миколаївській області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою в цей же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_15