Справа № 991/2706/24
Провадження 1-кс/991/2733/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря суждового засідання ОСОБА_2 , адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дететктива ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Києві скаргу адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 18.03.2024 про відмову у задоволенні клопотання № 17 від 14.03.2024 (вх. № 296/5939-04 від 14.03.2024) про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0000143 від 20.02.2019,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вищевказана скарга у кримінальному провадженні № 0000143 від 20.02.2019 (далі Кримінальне провадження), у якій захисники просять скасувати постанову детектива НАБУ ОСОБА_5 від 18.03.2024 про відмову у задоволенні клопотання № 17 від 14.03.2024 (вх. № 296/5939-04 від 14.03.2024) про проведення слідчих (розшукових) дій у Кримінальному провадженні (далі - Скарга).

Скарга мотивована тим, що 14.03.2024 адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до детектива ОСОБА_5 в порядку статті 220 КПК України із клопотанням № 17 від 14.03.2024 (вх. № 296/5939-04 від 14.03.2024) про проведення допиту у якості свідка ОСОБА_7 , за результатом розгляду якого детективом винесена постанова від 18.03.2024 р., якою відмовлено у задоволенні клопотання у повному обсязі, яка на думку сторони захисту є необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судовому засіданні Скаргу підтримали з викладених у ній підстав, просили задовольнити у повному обсязі.

Детектив ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти доводів Скарги, просив у задоволенні Скарги відмовити з огляду на те, що (1) 27.09.2023 прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) визнано зібрані під час досудового розслідування у Кримінальному провадженні докази достатніми для складання обвинувального акту та прийнято рішення про завершення досудового розслідування у Кримінальному провадженні та відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту у порядку ст. 290 КПК України, про що детективом сторону захисту було повідомлено цього ж дня на підставі доручення прокурора, у зв`язку з чим детектив позбавлений можливості проводити слідчі дії після завершення досудового розслідування у Кримінальному провадженні, (2) детектив не уповноважений приймати рішення про відновлення здійснення досудового розслідування, оскільки рішення про завершення досудового розслідування приймав прокурор, тільки він може прийняти рішення про відновлення досудового розслідування; (3) стороною захисту не доведено, що допит вказаного свідка є необхідним та доцільним на даній стадії Кримінального провадження, а у відповідності до положень КПК України сторона захисту наділена можливістю самостійно здійснювати збирання доказів, а також реалізувати своє право на допит свідка згідно ст. 352 КПК України, (4) свідок ОСОБА_7 неодноразово викликалася для допиту, однак не з`явилася.

Слідчий суддя, дослідивши Скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ч. 1 ст. 5 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч. 2 ст. 9 КПК України).

У відповідності до положень ст. ст. 110, 220, п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України у випадку повної відмови у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим, прокурором виноситься вмотивована постанова.

Відповідно до ч.5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з:1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Правова природа проваджень, які здійснюються слідчим суддею за п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України (розгляд скарг на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій), передбачає не лише перевірку дотримання слідчим/прокурором норм чинного кримінального процесуального законодавства при вирішенні клопотань про проведення слідчих дій та винесенні постанови за результатом розгляду відповідних клопотань, а опосередковано й оцінку таких клопотань на предмет обґрунтування необхідності здійснення таких слідчих дій.

Під час судового розгляду встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у Кримінальному провадженні, зокрема, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 28 ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 27, ч.4 ст.28 ч.1 ст. 366, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 209 КК України, у рамках якого 14.03.2024 адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до детектива ОСОБА_5 в порядку статті 220 КПК України із клопотанням № 17 від 14.03.2024 (вх. № 296/5939-04 від 14.03.2024) про проведення допиту у якості свідка ОСОБА_7 з метою встановлення обставин, що на думку сторони захисту мають значення для Кримінального провадження (далі - Клопотання).

За результатами розгляду Клопотання детектив НАБУ ОСОБА_5 виніс постанову від 18.03.2024 про відмову у задоволенні Клопотання (далі - Постанова).

Постанова є предметом оскарження у даній справі.

Так, детектив мотивував своє рішення тим, що (1) 27.09.2023 прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) визнано зібрані під час досудового розслідування у Кримінальному провадженні докази достатніми для складання обвинувального акту та прийнято рішення про завершення досудового розслідування у Кримінальному провадженні та відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту у порядку ст. 290 КПК України, про що детективом сторону захисту було повідомлено цього ж дня на підставі доручення прокурора, у зв`язку з чим детектив позбавлений можливості проводити слідчі дії після завершення досудового розслідування у Кримінальному провадженні, (2) стороною захисту не доведено, що допит вказаного свідка є необхідним та доцільним на даній стадії Кримінального провадження, а у відповідності до положень КПК України сторона захисту наділена можливістю самостійно здійснювати збирання доказів, а також реалізувати своє право на допит свідка згідно ст. 352 КПК України, (4) в ході здійснення досудового розслідування ОСОБА_7 неодноразово викликалася для допиту у якості свідка, однак не з`явилася.

В ході судового розгляду було встановлено, що в рамках Кримінального провадження 22.08.2023 детективом НАБУ ОСОБА_5 за погодженням з прокурором САП ОСОБА_8 складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 28 ч.5 ст. 191, ч.3 ст. 27, ч.4 ст.28 ч.1 ст. 366, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 209 КК України, яке вручено останньому у визначений КПК України спосіб.

27.09.2023 прокурором САП визнано зібрані під час досудового розслідування у Кримінальному провадженні докази достатніми для складання обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 та прийнято рішення про завершення досудового розслідування у Кримінальному провадженні та відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту у порядку ст. 290 КПК України. На виконання доручення прокурора 27.09.2023 детективом НАБУ сторону захисту було повідомлено про завершення досудового розслідування у Кримінальному провадженні та відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту відповідно до ст. 290 КПК України.

У Клопотанні адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять детектива про проведення слідчої дії допиту у якості свідка ОСОБА_7 з метою встановлення обставин, що мають значення у Кримінальному провадженні.

Відповідно до Глави 20 КПК України допит віднесений до слідчих дій. Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 1, 2 ст. 223 КПК України).

За ч. 1 ст. 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Отже, приймаючи рішення про завершення досудового розслідування у Кримінальному провадженні, прокурором докази, отримані в ході досудового розслідування, в тому числі і шляхом проведення слідчих та інших процесуальних дій, визнано достатніми для складання обвинувального акту. Таким чином, на даній стадії Кримінального провадження отримання (збирання) доказів та перевірка вже отриманих доказів стороною обвинувачення вже не здійснюється. Зазначені обставини свідчать про відсутність підстав для проведення слідчих дій на даній стадії кримінального провадження, зокрема, проведення допиту осіб за ініціативою сторони захисту відповідно до Клопотання.

Зі свого боку, у відповідності до положень ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Так, на підставі ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів (ч. 3 ст. 93 КПК України).

Таким чином, сторона захисту має право здійснювати збирання доказів шляхом здійснення дій, які здатні забезпечити подання до суду належних і допустимих доказів, і після завершення досудового розслідування, на стадії відкриття матеріалів досудового розслідування на підставі ст. 290 КПК України.

Прийняття рішення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування на підставі наданої прокурором оцінки сукупності зібраних доказів для прийняття відповідного процесуального рішення перебуває у межах дискреційних повноважень прокурора. Можливість оскарження/скасування відповідного процесуального рішення положеннями КПК України не передбачена.

В оскаржуваній постанові детектив надав оцінку вказаним у Клопотанні вимогам та доводам, наведених в обґрунтування заявлених вимог, із зазначенням мотивів прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку, що детективом за результатами розгляду Клопотання винесено обґрунтоване процесуальне рішення, що відповідає вимогам, передбаченим ч.5 ст. 110 КПК України, а тому не вбачається підстав для скасування відповідної постанови.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення Скарги.

Керуючись статтями 5, 9, 303, 306-308, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_9