Справа№751/2113/24
Провадження №1-кп/751/190/24
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2024 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0004269 від 05.11.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м.Марганець Дніпропетровської області, громадянина

України, із вищою освітою, одруженого, на утриманні має

неповнолітнього сина ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого у ТОВ «Березнянське

заводоуправління» водієм, не судимого, зареєстрованого за

адресою:

АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за

адресою:

АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 04 листопада 2023 року близько 17години 00 хвилин, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ TF69Y0», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись вулицею Незалежності міста Чернігова в напрямку від перехрестя, де організовано круговий рух, з вулицею Любецька до перехрестя з вулицею Нафтовиків, у порушення вимог пункту 18.1 (водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека), з урахуванням визначення терміну «дати дорогу» пункту 1.10 (дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість), а також пункту 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди) з урахуванням визначення терміну «небезпека для руху» пункту 1.10 (небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, що поблизу будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , своєчасно не зменшив швидкість руху, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_8 , яка перетинала проїзну частину вулиці Незалежності вказаним нерегульованим пішохідним переходом зліва направо відносно напрямку його руху, та котрій створювалася небезпека, у результаті чого допустив наїзд на вказаного пішохода, унаслідок якого ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з підшкірною гематомою голови, вдавленим переломом кісток склепіння черепа ліворуч, забоєм головного мозку, які в сукупності, як єдине багатокомпонентне ушкодження, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою винуватість визнав повністю, не оспорював фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, суду показав, що дійсно 04.11.2023 року близько 17-ї години він, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ TF69Y0», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по АДРЕСА_3 , яка має по одній смузі руху у кожному напрямку, був сильний дощ, нерегульований пішохідний перехід, до якого він наближався, був дуже засвітлений освітленням, крім того, бокова стійка автомобіля заважала оглядовості, він відволікся на телефон, який висів на торпеді автомобіля на тримачу, внаслідок чого не помітив пішохода ОСОБА_8 , яка рухалась вказаним нерегульованим пішохідним переходом зліва направо відносно напрямку його руху, та здійснив наїзд на неї лівою стороною автомобіля. Також вказав, що одразу після дорожньо-транспортної пригоди підійшов до потерпілої дівчини, швидку викликали хтось із свідків, телефонував чоловіку потерпілої, цікавився її станом здоров`я, пропонував допомогу, на час розгляду справи потерпіла до нього будь-яких претензій матеріального та морального характеру не має. Про вчинене дуже жалкує та щиро кається. Цивільний позов прокурора щодо відшкодування витрат закладу охорони здоров`я за лікування потерпілої ОСОБА_8 визнав у повному обсязі. Вказав, що страхову компанію ПрАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС», де застрахована цивільно-правова відповідальність власника (володільця) автомобіля про факт ДТП повідомив одразу у встановленому порядку. Крім того, обвинувачений просив врахувати, що він працює водієм, його заробіток є єдиним джерелом для існування, на його утримання знаходиться неповнолітня дитина. Його загальний водійський стаж складає 37 років, за цей час серйозних порушень ПДР не вчиняв, проживає у селі, де єдиним транспортом, окрім автомобіля, є шкільний автобус, тому просив не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки це дуже ускладнить життя йому та його родині.

Оскільки обвинувачений, правильно розуміючи суть пред`явленого обвинувачення, добровільно повністю визнав свою вину і вказав на обставини вчинення кримінального правопорушення, суд відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України вважає недоцільним дослідження інших доказів і доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

При призначенні покарання суд враховує, що за класифікацією вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення належить до категорії тяжких злочинів, вчинене з необережності, також характер та спосіб вчинення злочину, негативні наслідки у виді тяжких тілесних ушкоджень потерпілої, відсутність до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілої та прохання застосувати до нього міру покарання не пов`язану з реальним позбавленням волі, про що остання надала заяву, яка підтверджена представником потерпілої адвокатом ОСОБА_4 у судовому засіданні, який також не наполягав на застосуванні додаткового покарання до ОСОБА_6 у виді позбавлення права керування транспортними засобами, однак із застереженням, що потерпіла залишає за собою право на звернення до страхової компанії ПрАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС», де застрахована цивільно-правова відповідальність власника (володільця) автомобіля (поліс № 216990936), про відшкодування матеріальної, моральної шкоди та витрат на лікування в результаті заподіяння їй тілесних ушкоджень (а.с.28-29). Також судом враховуються дані про особу обвинуваченого, який є не судимим, 20.10.2023 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, працює водієм у ТОВ «Березнянське заводоуправління», одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем фактичного проживання характеризується виключно позитивно, у скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Також суд приймає до уваги висновок органу пробації у досудовій доповіді щодо ОСОБА_6 , згідно якого виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе та становить низький рівень небезпеки вчинення повторного кримінального правопорушення (а.с.32-34).

З урахуванням всіх обставин по справі, вимог ст.ст. 65-67 КК України, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для попередження нових злочинів є доцільним призначення покарання, встановленого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.

При цьому враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, яке вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 з необережності, його особу, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, сумлінну поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення та інші обставини справи, вважає за можливе звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням в порядку та на підставах встановлених ст.ст. 75, 76 КК України.

Також, беручи до уваги доводи обвинуваченого та його захисника щодо здійснення ОСОБА_6 трудової діяльності виключно водієм, його сімейні та побутові умови проживання у віддаленій місцевості, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, думку потерпілої та її представника, а також думку прокурора, які просили не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, особу обвинуваченого, інші обставини справи, суд вважає за необхідне не призначати ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов прокурора Чернігівської окружної прокуратури про стягнення з ОСОБА_6 витрат понесених Комунальним некомерційним підприємством «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в сумі в сумі 11715 грн 48 коп підтверджений в судовому засіданні належними доказами і підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 у відповідності з вимогами ч. 3 ст.128, ч.1 ст. 129 КПК України та на підставі ст. 1206 ЦК України, згідно з якою: особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення (ч.1 ст.1206 ЦК України). Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету (ч.3 ст. 1206 ЦК України).

У відповідності з вимогами ч.3 ст. 128 КПК України, цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Прокурор, який пред`являє цивільний позов у кримінальному провадженні, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в суді, передбачених частиною четвертою статті 25 Закону України "Про прокуратуру".

З Інформації щодо вартості лікування потерпілого, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради № 4/06/508 від 12.04.2024, убачається, що медичний заклад звертається до органу досудового розслідування щодо відшкодування витрат в сумі 11715 грн 48 коп (наведений розрахунок) за лікування потерпілої від злочину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період з 09.11.2023 року по 16.11.2023 року, за рахунок винної особи. При цьому вказують про підпорядкування медичного закладу Чернігівській обласній раді та вказують платіжні реквізити державного бюджету (тг м.Чернігів).

Оскільки в рамках цього кримінального провадження було проведено експертні дослідження експертною спеціалізованою державною установою, процесуальні витрати в сумі 3029 грн 12 коп у кримінальному провадженні № 0004269 у відповідності до п. 3 ч.1 ст. 118, ч.1 та ч.2 ст. 122, ч.2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 у зазначеному розмірі.

Питання щодо речових доказів в кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-374, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 , від відбування призначеного основного покарання звільнити з іспитовим строком в 2 (два) роки, якщо він протягом цього строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов прокурора задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) в дохід місцевого бюджету (одержувач ГУК у Чернігівській обл./тг м.Чернігів /24060300; код одержувача: 37972475; банк одержувача: Казначейство України (ЕАП); р/р:UA0025739; ККД: 24060300; «Інші надходження») грошові кошти в сумі 11715 грн 48 коп (одинадцять тисяч сімсот п`ятнадцять гривень сорок вісім копійок), витрачені Комунальним некомерційним підприємством «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0004269 від 05.11.2023 в розмірі 3029 грн 12 коп (три тисячі двадцять дев`ять гривень дванадцять копійок).

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.11.2023 року на автомобіль марки «ЗАЗ TF69Y0», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 та перебував у користуванні ОСОБА_6 , із забороною останнім користуватись і розпоряджатись вказаним транспортним засобом, - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0004269 від 05.11.2023:

автомобіль «ЗАЗ TF69Y0», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_9 , - повернути за належністю власнику або уповноваженій особі.

На вирок можуть бути подані апеляції до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова, протягом 30-ти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до ч.15 ст. 615 КПК України повний текст вироку в день його проголошення вручається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1