У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі захисника - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції матеріали скарги представника затриманого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на незаконне затримання та позбавлення волі ОСОБА_4 в порядку ст. 206 КПК України,-

в с т а н о в и в:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла скарга представника затриманого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на незаконне затримання та позбавлення волі ОСОБА_4 в порядку ст. 206 КПК України.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 18.06.2024 року визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

Скаргу вмотивовано тим, що заявник є захисником затриманого ОСОБА_4 , якого фактично затримано в період близько з 20 год. 00 хв. по 20 год. 30 хв. 12.06.2024 р. в Мукачівському (колишньому Свалявському районі) районі с. Пасіка (Полянська ОТГ), вул. Центральна (Головна), органами національної поліції. Зазначає, що на даний час затриманий ОСОБА_4 , незаконно утримується у військовій частині НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 .

Зазначає, що ОСОБА_4 , не порушив жодний закон, а тому подальше затримання його є незаконним, його стан здоров`я не дозволяє йому служити.

З посиланням на викладене представник затриманого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 просить слідчого суддю : негайно доставити із військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до слідчого судді для з`ясування законності затримання його 12.06.2024 року з 20:00 год. і до цих пір; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 негайно звільнити з під варти громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні представник затриманого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 подану скаргу підтримала, просила слідчого суддю задовольнити подану скаргу.

Представник Військової частини НОМЕР_1 в призначене судове засідання не з`явився. Надіслав на адресу суду письмові пояснення, згідно яких зазначив , що 16.06.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був доставлений до військової частини НОМЕР_1 представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією, однак даний громадянин не був прийнятий для проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 та того ж дня (16.06.2024) його було повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає поверненню з наступних підстав.

Положеннями ст. 206 КПК України встановлено загальні обов`язки слідчого судді щодо захисту прав людини, які в частині перевірки підстав позбавлення особи свободи реалізуються виключно у передбачений цією статтею спосіб.

Згідно частини 1 статті 206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Частина 2 ст. 206 КПК України визначає, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Наведена норма є загальною, отже, підлягає застосуванню і під час розгляду скарг на досудовому розслідуванні.

Згідно ч.3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретне кримінальне провадження розглядалося і вирішувалося судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст.7 Загальної декларації прав людини та ч.1 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно з пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2червня 2016року №1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст.24Конституції України та ст.10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 ст.6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див. пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).

Як зазначено у листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 року № 223-558/0/4-13, законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність, щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад ч.1 ст. 306).

Як вбачається із матеріалів скарги, ОСОБА_4 було повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, вбачається, що ОСОБА_4 утримується в ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто поза межами територіальної юрисдикції Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Враховуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_4 знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, до якого подано дану скаргу, а тому скарга підлягає поверненню особі, яка із нею звернулась для подачі до належного суду.

Таким чином, матеріали скарги представника затриманого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на незаконне затримання та позбавлення волі ОСОБА_4 в порядку ст. 206 КПК України підлягають поверненню адвокату ОСОБА_3 для направлення за територіальною підсудністю до відповідного суду.

Керуючись ч.ч.1,2 ст.206 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Скаргу представника затриманого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на незаконне затримання та позбавлення волі ОСОБА_4 в порядку ст. 206 КПК України - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати заявнику разом з скаргою.

Ухвала на підставі ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Дата оголошення повного тексту ухвали - 24.06.2024 року о 10 год. 45 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1