УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в м. Києві клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000316 від 17.08.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді надійшло клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000316 від 17.08.2022 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що детективами Територіального управління БЕБ у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000316 від 17.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження на території Київської області група осіб виготовляє недоброякісне паливо (бензин, дизель), що відноситься до підакцизної групи товарів та становить загрозу для життя і здоров`я людей, яке в подальшому реалізовує через мережу власних незаконних АЗС.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 3 ст. 204 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 організували незаконне виготовлення підакцизної групи товарів пального (бензин, дизель), що становить загрозу для життя і здоров`я людей, яке в подальшому реалізовує через мережу власних незаконних АЗС.

Також, встановлено, що ОСОБА_6 , є керівником ТОВ «АСТРА СІТІ ГРУП» (код 43730000), контролює зберігання та оптову торгівлю ПММ з нафтобази.

Крім того, встановлено, що ТОВ «СМАРТ АЗС» (код 44373100), власниками якої є ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , займається незаконним встановленням АЗС, через які здійснюється роздрібна реалізація ПММ на території Київської області та м. Києва.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 займаються підбором осіб на роботу оператора на незаконних АЗС (працевлаштування не офіційне), виплачують працівникам грошові кошти, займаються збором коштів у операторів АЗС за продаж незаконно виготовленого пального, підшукують місця для встановлення нових незаконних АЗС.

На підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва 18.04.2023 працівниками ТУ БЕБ у м. Києві та Київській області проведено обшук за адресою: Київська область, с. Крюківщина, координати 50.371750, 30.373962, кадастровий номер земельної ділянки :01:023:5211, власником земельної ділянки де збудована незаконна АЗС є ОСОБА_10 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України, та мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, під час якого виявлено та вилучено: градуировочная таблиця, з позначкою ДТ, на 1 арк.; градуировочная таблиця, з позначкою А-95, на 1 арк.; ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним, видана ТОВ «Київ Пром Груп» на 2 арк., металевий резервуар білого кольору для зберігання пального з пальним в середині дизель відповідно до показників метр-штока 95 см. 3 мм., бензин марки А-95 відповідно до показників метр-штока 1 метр. 5 см. Та паливо роздавальна колонка до нього, з двома паливо роздавальними пістолетами, будка оператора білого кольору.

Детективом у кримінальному провадженні 19.04.2023 винесено постанову про визнання речовим доказом вилучених в ході обшуку вищезазначених предметів.

З метою забезпечення речових доказів у кримінальному провадженні виникла необхідність в накладенні арешту на речі, вилучені в ході обшуку проведеного 18.04.2023 за адресою: Київська область, с. Крюківщина, координати 50.371750, 30.373962, кадастровий номер земельної ділянки :01:023:5211, оскільки у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню, а саме може призвести до зміни вилучених предметів, які визнані речовими доказами в кримінальному провадженні, тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Встановлено, що підрозділом детективів ТУ БЕБ у місті Києві та Київськії області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000316 від 17 серпня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України. Згідно фабули вчиненого правопорушення, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 на території Київської області незаконно збудували базу, на якій виготовляється недоброякісне паливо (бензин, дизель), в подальшому через мережу власних АЗС вказана група осіб незаконно реалізовують пальне, що відноситься до підакцизної групи товарів та становлять загрозу для життя і здоров`я людей.

Відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» з 01.07.2019 року запроваджено ліцензування діяльності усіх суб`єктів господарювання, які здійснюють виробництво, зберігання, оптову та роздрібну торгівлю пальним.

Статтею 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» визначено, що суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місця оптової торгівлі пальним одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання.

Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України. Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Суб`єкт господарювання має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальни, на які отримані відповідні ліцензії.

Роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них відповідної ліцензії на роздрібну торгівлю.

Відповідно до «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 (із змінами від 4 грудня 2019) роздрібна торгівля нафтопродуктами здійснюється за наявності у суб`єкта господарювання відповідних документів дозвільного характеру та ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Пунктом 10.2.4 «Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України» забороняється приймати нафтопродукти на АЗС у разі: відсутності пломб» вантажовідправника, їх порушення (у випадках пломбування автоцистерни) або невідповідності відбитка, що вказані в ТТН; відсутності свідоцтва про повірку автоцистерни; несправності зливного пристрою автомобільної цистерни; несправності заземлювального пристрою; під час грози; неналежного оформлення або відсутності ТТН; наявності підтоварної води і механічних домішок в нафтопродукті; невідповідності якості нафтопродукту вимогам нормативного документа; відсутності паспорта якості на нафтопродукт або неналежного його оформлення (відсутність номера, марки та виду, заповнення не за всіма показниками якості); відсутності копії сертифіката відповідності.

Відповідно до ст. 215 Податкового кодексу України, до підакцизний товарів належить пальне, у тому числі товари (продукція), використовуються як пальне для заправлення транспортних засобів обладнання або пристроїв з двигунами внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення, з двигунами внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням, з двигунами внутрішнього згоряння з кривошипно-шатунним механізмом.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 04.04.2023 року у справі №760/6627/23 надано групі детективів та прокурорів у кримінальному провадженні №0000316, відомості про яке внесно 17.08.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України, дозвіл на проведення обшуку за адресою Київська область, с. Крюківщина, координати 50.371750, 30.373962, кадастровий номер земельної ділянки :01:023:5211, де збудована незаконна АЗС, з метою відшукання та вилучення:

- бухгалтерських документів, чорнових записів (неофіційної бухгалтерії), записних книжок, нотатків, на незаконно виготовлений бензин, дизельне пальне, газу автомобільного, присадки для пального та інші хімічні реагенти для збільшення октанового числа, ємності зі зберігання пального, паливно роздавальні пістолети, паливно роздавальні колонки та які можуть бути використані у якості доказів причетності до вказаної протиправної діяльності та які мають значення для розслідування даного кримінального провадження.

На підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04.04.2023 року у справі №760/6627/23 детективами ТУ БЕБ в місті Києві та Київській області 18.04.2023 проведено обшук за адресою Київська область, с. Крюківщина, координати 50.371750, 30.373962, кадастровий номер земельної ділянки :01:023:5211, під час якого виявлено і вилучено наступне майно: градуировочная таблиця, з позначкою ДТ, на 1 арк.; градуировочная таблиця, з позначкою А-95, на 1 арк.; ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним, видана ТОВ «Київ Пром Груп» на 2 арк., металевий резервуар білого кольору для зберігання пального з пальним в середині дизель відповідно до показників метр-штока 95 см. 3 мм., бензин марки А-95 відповідно до показників метр-штока 1 метр. 5 см. та паливо роздавальна колонка до нього, з двома паливо роздавальними пістолетами, будка оператора білого кольору.

Постановою детектива відділу детективів із захисту фінансів у бюджетній сфері Підрозділу детективів (на правах Управління) ТУ БЕБ у м. Києві та Київській області ОСОБА_13 від 19.04.2023 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000316 від 17.08.2022 року товари з відповідним маркуванням, вилучені під час проведення обшуку, проведеного 18.04.2023 року за адресою Київська область, с. Крюківщина, координати 50.371750, 30.373962, кадастровий номер земельної ділянки :01:023:5211 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04.04.2023 року у справі №760/6627/23.

Постановою прокурора Київської обласної прокуратури від 05.05.2023 року визначено підслідність кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 204 КК України у кримінальному провадженні №0000316 від 17.08.2022 року за детективами ТУ БЕБ у Київській області.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, не може бути арештованим майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Метою накладення арешту у поданому клопотанні прокурор зазначив забезпечення збереження речових доказів.

Як вбачається з матеріалів провадження, майно, на яке прокурор просить накласти арешт, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

На переконання слідчого судді, у даному випадку, обґрунтування відповідності згаданого майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, у постанові про визнання речовим доказом та у клопотанні про арешт майна, є достатнім для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Таким чином, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При вирішенні питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя враховує і те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме, що вищезазначене майно, є речовими доказами у кримінальному провадженні №0000316 від 17.08.2022 року, та може бути використане, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи те, що прокурором доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про яку ідеться в клопотанні, з метою збереження речового доказу, що стало знаряддям вчинення злочину його слід задовольнити та накласти арешт на майно.

На підставі вищевикладеного, клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На підставі викладеного і керуючись ст. 98, 131, 132, 170, 172, 173, 372 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 18.04.2023 року в ході проведення обшуку за адресою: Київська область, с. Крюківщина, координати 50.371750, 30.373962, кадастровий номер земельної ділянки :01:023:5211, де збудована незаконна АЗС, а саме на:

- градуировочная таблиця, з позначкою ДТ, на 1 арк.; градуировочная таблиця, з позначкою А-95, на 1 арк.; ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним, видана ТОВ «Київ Пром Груп» на 2 арк., металевий резервуар білого кольору для зберігання пального з пальним в середині дизель відповідно до показників метр-штока 95 см. 3 мм., бензин марки А-95 відповідно до показників метр-штока 1 метр. 5 см. та паливо роздавальна колонка до нього, з двома паливо роздавальними пістолетами, будка оператора білого кольору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1