Справа №295/5073/24
УХВАЛА

щодо накладення арешту на майно

08.04.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, подане в кримінальному провадженні №0000959 від 29.03.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та додані до клопотання матеріали,-

ВСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання

Слідчий за погодженням з прокурором засобами поштового зв`язку звернувся з клопотанням, яке надійшло до суду 04.04.2024 р, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки «Mercedes Sprinter», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , і перебував під керуванням ОСОБА_7 .

Мотивуючи клопотання, слідчий вказав, що СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000959, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2024 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно клопотання 29.03.2024 близько 09:10 год ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки « Mercedes Sprinter», рухаючись по вул. Вільський Шлях в напрямку вул. Індустріальна в м. Житомирі, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка перетинала проїзну частину в межах пішохідного переходу. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до лікувального закладу м. Житомира.

В ході проведення огляду місця події 29.03.2024 був вилучений зазначений вище транспортний засіб, який згідно з постановою слідчого Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 від 01.04.2024 року визнаний речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту на майно, слідчий посилається на потребу в збереженні речових доказів.

ІІ Процедура та позиції сторін

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, викладених в ньому. Додатково зазначив, що судовим експертом оглянутий транспортний засіб в межах призначеної органом досудового розслідування експертизи, проте на даний час висновок експерта не надійшов. Не заперечував щодо передачі автомобіля на відповідальне зберігання власнику, за умови заборони його відновлення.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 просив повернути автомобіль на відповідальне зберігання, сліди дорожньо-транспортної пригоди, які наявні на автомобілі, зафіксовані судовим експертом під час огляду транспортного засобу. Автомобіль використовується його довірителем для заробітку з метою утримання сім`ї, потерпіла не заперечує щодо повернення транспортного засобу, про що написала розписку.

ІІІ Кримінально-процесуальне законодавство

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000959, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2024 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КПК України, по факту дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 29.03.2024 року, в результаті якої пішохід ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до лікувального закладу м. Житомира.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.03.2024 равтомобіль марки «Mercedes Sprinter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , був вилучений працівниками поліції і згідно постанови слідчого від 01.04.2024 р визнаний речовим доказом.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль марки «Mercedes Sprinter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на праві власності належить ОСОБА_6 , керував автомобілем в момент дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_7 .

Дослідивши клопотання та долучені до нього копії з матеріалів кримінального провадження, беручи до уваги обставини кримінального провадження, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що транспортний засіб, на який просить накласти арешт дізнавач, є речовим доказом у кримінальному провадженні, може зберігати на собі сліди вчиненого злочину, може бути доказом обставин, які підлягають встановленню під час досудового розслідування, тобто підтверджені підстави, передбачені ст.ст. 170, 171 КПК України, для накладення арешту на автомобіль в частині заборони розпорядження ним та відчуження його, як і зазначено в клопотанні.

Разом з тим, враховуючи, що судовим експертом оглянутий транспортний засіб, зафіксовані сліди, які були наявні на ньому, те, що слідчий не заперечує щодо можливості повернення транспортного засобу на відповідальне зберігання, з огляду на те, що слідчим не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують подальше утримання транспортного засобу на штрафмайданчику, слідчий суддя вважає за можливе відповідно до положень ст. 100 КПК України повернути транспортний засіб на відповідальне зберігання.

Беручи до уваги, що згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.03.2024 року транспортний засіб був вилучений, арешт накладається лише в частині заборони відчуження та розпорядження транспортним засобом, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 173 КПК України автомобіль підлягає поверненню особі, в якої він був вилучений.

Керуючись ст. ст. 98, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задоволити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «Mercedes Sprinter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 ,перебував в користуванні ОСОБА_7 , який був вилучений в ході огляду місця події 29.03.2024 року, тимчасово позбавивши власника майна та третіх осіб права розпоряджатися ним та відчужувати його.

Заборонити власнику майна передавати транспортний засіб в користування стороннім особам.

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000959 від 29.03.2024 року повернути автомобіль марки «Mercedes Sprinter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ,особі, в якої він був вилучений.

Зобов`язати відповідальних працівників за місцем зберігання даного транспортного засобу безоплатно повернути автомобіль марки «Mercedes Sprinter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Зобов`язати власника майна та будь-яких інших осіб надавати безперешкодний доступ до автомобіля марки «Mercedes Sprinter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у разі необхідності проведення з використанням вказаного транспортного засобу будь-яких процесуальних, слідчих дій під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні та/або під час судового розгляду.

Заборонити проводити дії, направлені на проведення відновлювальних робіт після дорожньо-транспортної пригоди.

Попередити осіб, яким повернутий автомобіль марки «Mercedes Sprinter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду, яка передбачена ст. 382 КК України, а також про відповідальність, передбачену за втрату речового доказу у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її складення.

Ухвала підлягає до негайного виконання. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1