Дата документу 10.05.2024Справа № 554/4672/24
Провадження № 1-кс/554/5376/2024
У Х В А Л А

10 травня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000079 від 05 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_5 , вилучене в ході обшуку в АДРЕСА_1 , зокрема на мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A14», ІMEI-коди 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 , зеленого кольору в полімерному чохлі зеленого кольору із карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» та мобільний телефон «MEIZU» сірого кольору, який має пошкодження екрану у вигляді тріщин та відсутності деяких елементів екрану, а також має подряпини на корпусі.

В обґрунтування поданого клопотання слідча зазначила, що СВ УСБУ в Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000079 від 05 квітня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Із змісту клопотання слідує, що мешканці Полтавської області є учасниками проросійської орієнтованої групи в соціальному месенджері «Viber» під назвою «Духовные чада. Помолимся». У вказаній групі поширюються матеріали, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії рф проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію рф проти України, розпочату у 2014 році.

В ході досудового розслідування встановлено, що учасниками даної спільноти є п`ятдесят вісім осіб, більшість з яких громадяни України, серед яких мешканка Полтавської області за нік неймом « ОСОБА_6 ».

Слідча вказує, що в ході виконання доручення, в порядку ст.ст. 39-41 КПК України, оперативним підрозділом отримано інформацію, що користувачем за нік-неймом « ОСОБА_6 » спільноти «Духовные чада. Помолимся» є громадянка України ОСОБА_5

08 травня 2024 року, в період часу з 09 год 54 хв по 12 год 46 хв, в ході проведення обшуку в АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації та мешкання ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A14», ІMEI-коди 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 , зеленого кольору в полімерному чохлі зеленого кольору із карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар»; мобільний телефон «MEIZU» сірого кольору, який має пошкодження екрану у вигляді тріщин та відсутності деяких елементів екрану, а також має подряпини на корпусі.

Зважаючи на те, що вилучене майно визнане речовими доказами в кримінальному провадженні, так як містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в зв`язку з необхідністю проведення його огляду, комп`ютерно-технічної експертизи мобільних телефонів, оскільки вони можуть містити відомості, що не можуть бути виявлені слідчим самостійно, у зв`язку із чим будуть передані до експертної установи, для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та втрати слідів кримінального правопорушення, слідча просить накласти арешт на зазначене майно, з метою збереження речових доказів в кримінальному провадженні.

В судове засідання слідча ОСОБА_3 не з?явилася, надіслала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, в якій клопотання підтримала та просила задовольнити.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 1, 2, 5 і 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що постановою слідчої від 08 травня 2024 року мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A14», ІMEI-коди 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 , зеленого кольору в полімерному чохлі зеленого кольору із карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар»; мобільний телефон «MEIZU» сірого кольору, який має пошкодження екрану у вигляді тріщин та відсутності деяких елементів екрану, а також має подряпини на корпусі, визнані речовими доказами в кримінальному провадженні.

Як слідує із змісту клопотання, метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Слідчою доведено, що вилучене 08 травня 2024 року в ході проведення обшуку в АДРЕСА_1 , належне ОСОБА_5 , майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Зазначене майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідча довела необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, зважаючи на принципи розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчої задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене в ході обшуку в АДРЕСА_1 , зокрема на мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A14», ІMEI-коди 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 , зеленого кольору в полімерному чохлі зеленого кольору із карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» та мобільний телефон «MEIZU» сірого кольору, який має пошкодження екрану у вигляді тріщин та відсутності деяких елементів екрану, а також має подряпини на корпусі, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7