Провадження № 1-кс/161/3039/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 17 червня 2024 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 29.03.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000654 від 24.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 29.03.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000654 від 24.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Скарга мотивована тим, що постанова про закриття кримінального провадження №0000654 від 24.02.2019 є незаконною та прийнята без проведення слідчих дій для всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин у справі, тому, не погоджуючись з рішенням дізнавача про закриття кримінального провадження, просить скасувати постанову старшого дізнавача СД Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 29.03.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000654 від 24.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 щодо задоволення скарги заперечила, оскільки постанова про закриття кримінального провадження є законною.

Старший дізнавач СД Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду матеріали кримінального провадження №0000654 від 24.02.2019.

Вислухавши думку потерпілого та прокурора, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000654, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 304 КПК України скаргу на рішення дізнавача про закриття кримінального провадження подано ОСОБА_3 , якого визнано потерпілим в межах даного кримінального провадження, та у строки, передбачені КПК України.

Положеннями ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим, дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Втім, дізнавачем під час прийняття постанови від 29.03.2024 про закриття кримінального провадження №0000654, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, даних вимог закону дотримано не було, достатніх доказів в обґрунтування мотивів прийняття такого рішення не наведено, як і не наведено даних щодо вчинення всіх необхідних дій для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, що є суттєвим порушенням та безпосередньо впливає на законність прийнятого рішення.

Отже, досліджуючи обґрунтованість поданої скарги встановлено, що дізнавачем при закритті провадження не дотримано процесуального порядку винесення постанови, зокрема, досудове розслідування проведено поверхнево, неповно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, а також оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Разом з цим, відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого, дізнавача, прокурора повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак, оцінивши прийняте дізнавачем вищевказане рішення, слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, оскільки не містить мотивів прийняття даного рішення з його належним обґрунтуванням.

Так, в ході подальшого досудового розслідування необхідно провести додатковий допит потерпілого ОСОБА_3 в ході якого встановити належність йому викраденого майна, за можливості долучити документи, які підтверджують належність останньому цього майна, а також, в разі необхідності, провести інші слідчі (розшукові) дії для встановлення об`єктивної істини у даному провадженні.

Частина 2 ст. 9 КПК України закріплює обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження.

Згідно з ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, що підлягають доказуванню покладається на слідчого, прокурора та, у встановленим КПК України випадках, - на потерпілого.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»). Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини»).

Отже, враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування не вжито всіх можливих передбачених законом заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин у кримінальному провадженні №0000654 від 24.02.2019, надання їм належної правової оцінки та забезпечення прийняття законного процесуального рішення.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова старшого дізнавача СД Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 29.03.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000654 від 24.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, підлягає скасуванню, а скарга задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303-309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 29.03.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000654 від 24.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України задовольнити.

Постанову старшого дізнавача СД Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 29.03.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000654 від 24.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1