ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/827/24 Справа № 243/2219/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6 (в режимі відео конференції)

захисника: ОСОБА_7 (в режимі відео конференції)

прокурора: ОСОБА_8

представника потерпілої: ОСОБА_9 (в режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну захисника ОСОБА_7 який діє в інтересах ОСОБА_6 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 листопада 2023 року у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000033 від 30.01.2021 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , за ч. 1 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 січня 2022 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Слов`янська, Донецької області, українки, громадянки України, з вищою освітою, одружену, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні немає, інвалідом не являється,ФОП « ОСОБА_10 » перукарські послуги, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначено їй покарання у виді арешту на строк чотири місяці з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки. Вирішено питання про речові докази, судові витрати на проведення експертиз та питання щодо цивільного позову.

Згідно вироку суду, 30 січня 2021 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним, належним їй автомобілем марки CHEVROLET EPICA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалася в районі будинку АДРЕСА_3 , зі сторони вул. Сучасна у напрямку вул. Торська м. Слов`янська, Донецької області, всупереч вимог п.12.4; п. 12.9 «б»; п. 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, згідно з якими:

12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год;

12.9 «б» Водієві забороняється:

«б» перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6, та 12.7 на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» 30.3 цих Правил:

12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Діючи необережно - проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо - транспортної події, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не забезпечила безпечний рух, не врахувала дорожню обстановку, не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, скоїла зіткнення передньою правою частиною кузова керованого автомобіля з задньою частиною велосипеда дорожнього жіночого, сірого кольору, під керуванням водія ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалася у попутному напрямку, біля правого, по ходу руху автомобіля марки CHEVROLET EPICA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , краю проїзної частини дороги вул.. Свободи зі сторони вул. Сучасна у напрямку вул. Торська, м. Слов`янська, Донецької області.

Внаслідок дорожньо - транспортної події водію велосипеда дорожнього жіночого, сірого кольору, ОСОБА_11 заподіяно закритий перелом тіла та бокової маси зліва 3-го крижового хребця, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як потребуючи для свого загоєння термін понад 21-ї доби.

Допущені водієм ОСОБА_6 порушення вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України знаходились в прямому причино - наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо - транспортної події та настанням суспільно - небезпечних наслідків.

На вказаний вирок суду захисником ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій вказує, що ОСОБА_6 не згодна із оскаржуваним вироком та вважає, що оскаржуваний вирок є незаконним в частині призначеного покарання, а тому підлягає зміні.

Просить вирок змінити на більш м`який, а саме замінити арешт на строк чотири місяці на штраф та виключити із покарання позбавлення права керувати транспортними засобами на строк три роки.

До початку апеляційного розгляду на адресу апеляційного суду надійшло клопотання обвинуваченої та захисника про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 та закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення та думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що клопотання обвинуваченої та її захисника підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На момент ухвалення вироку суду першої інстанції стосовно ОСОБА_6 питання щодо спливу строків давності притягнення до відповідальності не порушувалось, оскільки судом першої інстанції останньої засуджено в межах цих строків. Однак, до набрання вироком законної сили, тобто до початку апеляційного розгляду, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчилися, тому колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з положень ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули строки, диференційовані залежно від виду вчиненого злочину, а щодо злочинів невеликої тяжкості - в залежності від виду передбаченого у санкції статті покарання.

Згідно з приписами п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності незалежно від визнання обвинуваченим вини.

Санкція ч.1 ст.286 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Таким чином, передбачене згаданою статтею діяння, у відповідності до ч. 4 ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є притягнення особи як обвинуваченого та згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 25.02.2021 року прокурором Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області затверджено обвинувальний акт, яким ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (т.1 а.с.2-4).

Початковим моментом перебігу строку давності у даному кримінальному провадженні є день вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а саме 30.01.2021 року, тобто з часу вчинення злочину та до набрання вироком законної сили сплило три роки. Відомості про зупинення чи переривання строку давності у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Відтак, строки давності, передбачені п.2 ч.1 ст. 49 КК України, для притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України закінчились.

У своїй постанові від 22.05.2018 року по справі №665/2387/14-к (провадження №51-240км18) Верховний Суд вказав, що підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за статтями 49 КК є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості. Якщо строк давності закінчується після ухвалення обвинувального вироку, то особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності (покарання) тільки до набрання вироком законної сили. Так, наприклад, закінчення строку припадає на час апеляційного провадження. У такому разі апеляційний суд, встановивши і перевіривши всі необхідні обставини для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, повинен скасувати обвинувальний вирок і закрити кримінальне провадження (справу).

Приймаючи до уваги те, що в даному випадку обвинувальний вирок суду щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню в повному обсязі, в тому числі в частині вирішення цивільного позову, а кримінальне провадження - закриттю, колегія суддів вважає необхідним залишити без розгляду цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_11 - адвокатом ОСОБА_9 до ОСОБА_6 , а також вирішити питання щодо речових доказів та відшкодування процесуальних витрат.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити потерпілій, що відповідно ст. 129 КПК України суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру.

За таких обставин, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

У відповідності до вимог, передбачених ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 січня 2019 року в справі № 185/442/16-к, відповідно до яких у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, натомість може бути переданий для розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналогічним чином повинні бути розглянуті і вимоги щодо відшкодування витрат потерпілої на правову допомогу, оскільки стягнення вказаних витрат не носить беззаперечний характер і повинно бути доведено потерпілою у встановленому законом порядку з врахуванням критерію реальності таких витрат та розумності їх розміру.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 вересня 2022 року в справі № 203/241/17, щодо застосування ст. 49 КК України, суд у разі звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 підлягає звільненю від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження щодо неї закрито, при цьому ініціатором проведення експертиз був орган досудового розслідування, тому витрати за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/105-21/965-ІТ від 16 лютого 2021 року у розмірі 980 грн 70 коп. (дев`ятсот вісімдесят грн 70 коп.).; за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/105-21/961-ІТ від 16 лютого 2021 року у розмірі 980 грн 70 коп. (дев`ятсот вісімдесят грн 70 коп.).; за проведення судової транспортно - трасо логічної експертизи № СЕ-19/105-21/962-ІТ від 16 лютого 2021 року у розмірі 980 грн 70 коп. (дев`ятсот вісімдесят грн 70 коп.); за проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/105-21/1414-ІТ від 23 лютого 2021 року у розмірі 980 грн 70 коп. (дев`ятсот вісімдесят грн 70 коп.) не підлягають стягненню з обвинуваченої, а покладаються на державу.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, за наслідками апеляційного розгляду, задоволенню підлягає лише клопотання обвинуваченої та її захисника про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

Що ж стосується апеляційної скарги сторони захисту, то вони задоволенню не підлягають, виходячи з наведених вище підстав.

Таким чином, колегія суддів вважає, що наявні усі необхідні підстави для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, тому обвинувальний вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо неї закриттю у зв`язку із закінченням строків давності.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 284, 285, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі ст. 49 КК України - задовольнити.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 листопада 2023 року у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за №0000033 від 30.01.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , за ч. 1 ст.286 КК України скасувати.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0000033 від 30.01.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , за ч.1 ст.286 КК України на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України закрити.

Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_9 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди і судових втрат за надання правової допомоги залишити без розгляду.

Витрати за проведення судових експертиз за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/105-21/965-ІТ від 16 лютого 2021 року у розмірі 980 грн 70 коп. (дев`ятсот вісімдесят грн 70 коп.).; за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/105-21/961-ІТ від 16 лютого 2021 року у розмірі 980 грн 70 коп. (дев`ятсот вісімдесят грн 70 коп.).; за проведення судової транспортно - трасо логічної експертизи № СЕ-19/105-21/962-ІТ від 16 лютого 2021 року у розмірі 980 грн 70 коп. (дев`ятсот вісімдесят грн 70 коп.); за проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/105-21/1414-ІТ від 23 лютого 2021 року у розмірі 980 грн 70 коп. (дев`ятсот вісімдесят грн 70 коп.) віднести за рахунок держави.

Речові докази по справі, а саме: автомобіль марки CHEVROLET EPICA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , який залучено до матеріалів кримінального провадження № 0000033, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 січня 2021 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 05 лютого 2021 року, що зберігається у ОСОБА_6 - залишити у власності ОСОБА_6 .

Речові докази по справі, а саме: велосипед дорожній жіночій, сірого кольору, який належить ОСОБА_11 , який залучено до матеріалів кримінального провадження № 0000033, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 січня 2021 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 05 лютого 2021 року, що зберігається у ОСОБА_11 - залишити у власності ОСОБА_11 .

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді