Справа № 466/5303/24
Провадження № 1-кп/466/603/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000392 від 14.03.2024, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорнушовичі, Львівського району, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні чотирьох малолітніх дітей , не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 11.02.2024, близько 20 год. 30 хв., перебуваючи поблизу території будівельного майданчику, що за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, який введено в Україні згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні», керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом відкриття хвіртки, проник на територію огородженого парканом будівельного майданчика, що за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрав стійки монтажні «RBGN 3.5» у кількості 14 штук, загальною вартістю без ПДВ 18141 грн. 67 коп., які помістив до автомобіля марки «Citroen» моделі «Berlingo» з державним номерним знаком НОМЕР_1 та покинув місце скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяли ТОВ «МОНОЛІТ БАУ» матеріальну шкоду на загальну суму 18141 гривень 67 копійок без ПДВ.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю. Підтвердив вказані в обвинувальному акті обставини вчинення правопорушення. Пояснив, що без офіційного оформлення фактично працював у відповідача та йому відмовились виплатити заборгованість по зарплаті. Тому він і вирішив в такий спосіб вирішити цей спір . Зазначив, що щиро кається у скоєному, просить його суворо не карати. Повністю відшкодував потерпілому спричинену шкоду.

Від представника потерпілого , ОСОБА_5 , поступило клопотання про проведення судового розгляду в її відсутності. Покарання обвинуваченому просить призначити згідно закону. Крім того вказала, що матеріальних претензій до обвинуваченого немає, так як шкода відшкодована.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості, така повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000392, що не оспорювались учасниками судового розгляду.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що дії обвинуваченого органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Судом при призначенні покарання ОСОБА_4 враховуються вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відтак, суд враховує , що обвинувачений ОСОБА_4 щиро кається у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував спричинену потерпілому матеріальну шкоду , що є обставинами, яка пом`якшують покарання. Обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає.

Суд також враховує характеризуючі дані обвинуваченого. Зокрема те, що останній раніше, згідно ст. 89 КК України не судимий, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, не перебуває на обліках в нарко- та психоневрологічних диспансерах.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочини у виді позбавлення волі. Проте враховуючи характеризуючи дані на обвинуваченого, його сімейний та матеріальний стан, обставини вчинення злочину, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. Відтак, до нього слід застосувати вимоги ст.ст. 75,76 КК України.

Судові витрати відсутні. Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК.

Слід зняти арешт, накладений на речові докази ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 19.03.24р.

Запобіжний захід на момент розгляду справи судом не обирався.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд ,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи ; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт 14 монтажних стійок RBG № 3,5, довжиною 175 см. кожна, та внутрішнім діаметром 5 см., синього кольору, на котрих наявні монтажні кріплення, різьба та гайки сірого кольору, які передані на відповідальне зберігання начальнику дільниці ТОВ «Моноліт Бау» ОСОБА_6 , для їх зберігання на території будівельного майданчику за адресою: АДРЕСА_2 , що накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 19.03.24р.

Скасувати арешт автомобіля марки «Citroen» моделі «Berlingo» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який на підставі п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 без права відчуження третім особам, що накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 19.03.24р.

Речові докази:

- CD-R диски із записами відеокамер - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- 14 монтажних стійок RBG № 3,5, довжиною 175 см. кожна, та внутрішнім діаметром 5 см., синього кольору, на котрих наявні монтажні кріплення, різьба та гайки сірого кольору, які передані на відповідальне зберігання начальнику дільниці ТОВ «Моноліт Бау» ОСОБА_6 , для їх зберігання на території будівельного майданчику за адресою: АДРЕСА_2 залишити власнику.

- автомобіль марки «Citroen» моделі «Berlingo» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який на підставі п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 без права відчуження третім особам залишити власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя ОСОБА_1