233 № 233/374/24>
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року Костянтинівский міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області клопотання обвинуваченого про повернення застави по кримінальному провадженню (внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000119 від 12 січня 2024 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Львові, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про повернення йому внесеної грошової застави. Вказане клопотання мотивоване тим, що у даному кримінальному провадженні 30 січня 2024 року ухвалою суду було обрано йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 29 березня 2024 року включно та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 175200,00 грн., та покладені на нього у разі внесення застави обов`язки строком до 29 березня 2024 року. 05 березня 2024 року було внесено на рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області у якості застави суму 175200,00 грн. Термін дії застави встановлено на 2 місяці. Стаття 203 КПК України визначає, що ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу. Таким чином строк дії даного запобіжного заходу закінчився 29 березня 2024 року, запобіжний захід припинив свою дію. З клопотанням до суду про продовження дії запобіжного заходу ніхто не звертався, запобіжний захід продовжено не було. За час дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави питання про звернення застави в дохід держави не вирішувалось, клопотань від прокурора до суду не надходило, суд за власною ініціативою також не розглядав даного питання, а тому на підставі ч.11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. Необхідності залишення застави для забезпечення цивільного позову або відшкодування шкоди немає, оскільки таких вимог заявлено не було, матеріальної шкоди від інкримінованого йому кримінального правопорушення не встановлено. Просив повернути йому заставу у розмірі 175200,00 грн., встановлену ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 січня 2024 року у зв`язку з закінченням дії строку застави.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 клопотання про повернення застави підтримав, посилаючись на доводи, викладені в останньому, та просив задовольнити таке клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого про повернення застави, вважаючи останнє передчасним та необґрунтованим.

Суд, вислухавши думки присутніх учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, проходить до наступного.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 січня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 29 березня 2024 року включно та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 175200,00 грн., та покладені на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави обов`язки, строком 29 березня 2024 року.

05 березня 2024 року обвинуваченим ОСОБА_4 на рахунок Територіальні управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області було внесено у якості застави суму 175200,00 грн., що підтверджується копією квитанції від 05 березня 2024 року.

Згідно абз. 3 ч.4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

З моменту внесення застави на обвинуваченого покладаються обов`язки, визначені ухвалою суду, строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Закінчення строку дії покладених на обвинуваченого судом обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в даному випадку є застава) і не являється підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2012 року № 27), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

При цьому, після внесення грошових коштів як застави за обвинувачену особу, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ст. 203 КПК України, діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України, цей запобіжний захід не має граничного строку дії, вимоги клопотання про повернення застави є такими, які суперечать меті застосування запобіжного заходу, а на даний час меті застави, а тому, за наведених обставин, враховуючи, що дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, діє як захід забезпечення запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та виконання процесуальних обов`язків, належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Отже, твердження обвинуваченого, що запобіжний захід - застава, припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку дії такого запобіжного заходу, на який його було обрано, і тому заставу слід повернути, суперечить положенням кримінального процесуального Закону.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що судовий розгляд даного кримінального провадження триває, дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, суд приходить до висновку про відсутність підстав для повернення застави обвинуваченому та необхідності відмови у задоволенні заявленого клопотання щодо повернення застави.

Керуючись ст.ст. 182, 202, 203КПК України, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення застави у розмірі 175200,00 грн. у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя