Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

04 червня 2024 року м. Рівне

Справа № 556/450/24

Провадження № 11-кп/4815/300/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_8 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 28 лютого 2024 року, якою звільнено умовно-достроково від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 28 лютого 2024 року засудженого ОСОБА_5 звільнено умовно-достроково на невідбутий строк покарання 2 роки 2 місяці 17 днів.

Мотивував рішення суд тим, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці довів свого виправлення та перевиховання.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання адміністрації державної установи (далі - ДУ) «Полицька виправна колонія №76» про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

На обґрунтування цих вимог зазначив, що місцевий суд, задовольняючи подання, не врахував, що ОСОБА_5 відбуває покарання за умисний тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, що потягло смерть потерпілого, в місцях позбавлення волі він знаходиться з 17.06.2020.

Вказав, що засуджений почав відбувати покарання у ДУ «Полицька виправна колонія №76» з 26.01.2023, де отримав 2 дисциплінарних стягнення за перебування у стані після вживання речовин на спиртній основі та створення конфліктної ситуації. Вважає, що факт погашення цих стягнень не може свідчити, що поведінка засудженого за період відбування покарання була сумлінною.

Прокурор покликався на те, що згідно вироку суду, ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину. передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, не визнав, намагався уникнути кримінальної відповідальності, а вину почав визнавати вже у місцях позбавлення волі, злочин було вчинено у стані алкогольного сп`яніння. Також зазначив, що рішенням комісії від 26.10.2023 засудженому було відмовлено у застосуванні пільги, передбаченої ст. 81 КК України, оскільки він має заборгованість за виконавчим провадженням про сплату аліментів у розмірі 304870,99 грн, до настання права на отримання пільги, передбаченої ст. 81 цього Кодексу, ОСОБА_5 працевлаштований не був.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_4 , який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу, відмовивши в умовно-достроковому звільненні, міркування засудженого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 про безпідставність апеляційних вимог, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, місцевим судом задоволено клопотання адміністрації вказаної установи про умовно-достроковому звільнення ОСОБА_5 ,який засуджений 17.06.2020 Бродівським районним судом Львівської області за ч.2 ст. 121 КК України на 8 років позбавлення волі, а на підставі ч.5 ст. 72 цього Кодексу зараховано у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 16.04.2016 по 07.02.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 28.09.2023 на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення 17.06.2020 по 07.12.2020 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 17.06.2020.

Кінець строку відбування покарання 15.05.2026.

На даний час ОСОБА_5 відбуває покарання у державній установі «Полицька виправна колонія №76».

Так, пункт 2 ч.3 ст. 81 КК України передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Тобто формальна дата настання умовно-дострокового звільнення - 15.09.2023.

Як вбачається з характеристики, наданої адміністрацією установи, засуджений ОСОБА_5 працевлаштований на котельній дільниці установи, до роботи відноситься добре, дотримається вимог безпеки праці, підвищує свій професійний рівень, закінчив Полицький навчальний центр та здобув професію «машиніст (кочегар) котельні ІІ розряду». За період відбування покарання характеризується позитивно, бере активну участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямом «Духовне відродження», відвідує церкву при установі, має позитивні плани на майбутнє, підтримує соціальні зв`язки з рідними шляхом телефонних переговорів, отримує посилки.

Відповідно до довідки про наявність заохочень та стягнень, засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання п`ять разів заохочувався правами начальника установи та двічі притягався до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з умовами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

У відповідності до ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому за роз`ясненнями, які містить п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року №2, умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці - участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, ощадливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.

Колегія суддів звертає увагу, що висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку вцілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправних установах.

Окрім того, пунктом 17 зазначеної Постанови роз`яснено, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 за час відбування покарання п`ять разів заохочувався наказом начальника установи за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, а також за підсумками роботи у ІІ та IV кварталах 2021 року.

Окрім того, відповідно до опитувального листа щодо можливості застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_5 , висновком керівників служб ДУ «Полицька виправна колонія №76», він одноголосно був визнаний таким, що заслуговує на застосування даної пільги.

На переконання колегії суддів, наявні матеріали справи свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 своїм ставленням до праці та зразковою поведінкою довів своє виправлення. Також слід зауважити, що характер допущених засудженим порушень, за що на нього було накладені стягнення у виді догани, не є грубим та на даний час є погашеними.

Стосовно доводів прокурора про наявність у ОСОБА_5 заборгованості по сплаті аліментів, то колегія суддів зауважує, що відбуваючи покарання у колонії, ОСОБА_5 не має інших доходів, окрім отриманого за роботу в установі заробітку. При цьому, із вказаного доходу засудженого стягуються аліменти у розмірі 50%.

Також, як було встановлено у ході апеляційного розгляду, ОСОБА_5 прибув у ДУ «Полицьку виправну колонію №76» 26.01.2023, після чого він був поміщений до дільниці карантину, де засуджені до робіт не залучаються. Згодом ОСОБА_5 пройшов навчання в Полицькому навчальному центрі та здобув професію «машиніст (кочегар) котельні ІІ розряду» та був працевлаштований на котельній дільниці установи.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що на даний час існують усі підстави, передбачені законодавцем, для звільнення засудженого ОСОБА_5 умовно-достроково від подальшого відбування покарання, а тому у задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 28 лютого 2024 року, якою звільнено умовно-достроково від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 - без задоволення.

Ця ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3