Справа № 296/3872/24
УХВАЛА

Іменем України

29 квітня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000317 від 05.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 Кримінального кодексу України,

У С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ КЛОПОТАННЯ

1.1. 15.04.2024 слідчий за погодженням з прокурором подав до Корольовського районного суду м. Житомира клопотання, в якому просив накласти арешт на предмети, вилучені під час затримання 23 квітня 2024 року в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , в АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон Nokia ТА-1489, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в якому знаходяться дві сім-картки № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , поміщений до сейф-пакета №PSP1234724.

1.2. У клопотанні вказується, що ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000317 від 05 квітня 2024 року за фактом того, що 23.04.2024 о 13 годині 50 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи поряд з будівлею відділення банку АТ «Райффайзен Банк», що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи з корисливих мотивів для власного збагачення, реалізуючи свій умисел, спрямований на отримання прибутку шляхом продажу товарів гуманітарної допомоги, здійснив продаж ОСОБА_6 транспортних засобів, які відповідно до Декларацій про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, ввезені на територію України у вигляді гуманітарної допомоги, відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 174 від 01.03.2022 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану».

1.3. Посилаючись на те, що майно, вилучене під час затримання ОСОБА_5 має значення речових доказів у кримінальному провадженні, слідчий просив накласти арешт на вилучене майно, з метою забезпечення його збереження.

ІІ. ПРОЦЕДУРА

2.1. Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась на підставі частини 4 статті 107 КПК України.

2.2. Слідчий ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій клопотання просив задовольнити, розгляд клопотання просив проводити без його участі.

2.3. Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 подав до суду заяву, в якій розгляд клопотання просив проводити за його відсутності.

ІІІ. НОРМИ КРИМІНАЛЬНОГО ПРОЦЕСУАЛЬНОГО ПРАВА (КПК України)

Стаття 170. Накладення арешту на майно

1. Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. […]

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів […]

3. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. […]

Стаття 98. Речові докази

1. Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стаття 173. Вирішення питання про арешт майна

1. Слідчий суддя відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

ІV. ОЦІНКА СЛІДЧОГО СУДДІ

4.1. Встановлено, що СУ ГУНП в Житомирській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000317 від 05.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 Кримінального кодексу України.

4.2. 23.04.2024 ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

При особистому обшуку під час затримання в АДРЕСА_1 , у останнього було виявлено та вилучено: мобільний телефон Nokia ТА-1489, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в якому знаходяться дві сім-картки № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , поміщений до сейф-пакета №PSP1234724, що стверджується протоколом затримання особи від 23.04.2024.

4.3. Згідно частини 1 та 3 статті 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу.

Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

4.4. Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до частини 3 статті 170 КПК України арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

4.5. Так, майно вилучене 23.04.2024 у ході особистого обшуку ОСОБА_5 під час його затримання, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження №0000317, тобто є речовими доказами.

4.6. При цьому, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого про наявність ризиків спотворення, знищення речей, які є речовим доказом у кримінальному провадженні.

4.7. Отже, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність підстав, передбачені п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК для арешту тимчасово вилученого майна у ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , з метою забезпечення збереження речових доказів.

4.8. За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 170-173, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , задовольнити.

2. Накласти арешт на предмети, вилучені під час затримання 23 квітня 2024 року в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , в АДРЕСА_1 , а саме: на мобільний телефон Nokia ТА-1489, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , в якому знаходяться дві сім-картки № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , поміщений до сейф-пакета №PSP1234724.

3. Ухвала про арешт підлягає негайному виконанню.

4. Копію ухвали видати старшому слідчому СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , для виконання та підозрюваному ОСОБА_8 , його захиснику ОСОБА_7 для відома.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_9