Справа № 638/6424/24
Провадження № 1-кп/638/1435/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000203 від 05.03.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дергачі, Дергачівського р-ну. Харківської обл., українця, громадянин України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

03.03.2024 в вечірній час доби, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи при собі сувенірну купюру номіналом 1000 грн., шляхом обману вирішив заволодіти чужим майном. Реалізовуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 , діючи умисно з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та те що вказана купюра не є платіжним засобом на території України, але за зовнішнім виглядом схожа на грошову одиницю України гривню, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до потерпілого ОСОБА_4 , який надав послуги транспортного перевезення (таксі) його знайомому ОСОБА_5 , якого перевіз з м. Дергачі Харківської області до адреси: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, скориставшись неуважністю ОСОБА_4 та ввівши його в оману, здійснив оплату за надану послугу транспортного перевезення (таксі) на загальну суму 220 грн., надавши під виглядом справжніх грошей одну сувенірну купюру номіналом 1000 грн. з написом «сувенір» та 20 гривень. У свою чергу ОСОБА_4 , будучи введеним в оману, нічого не підозрюючи та сприймаючи сувенірну купюру номіналом 1000 грн., як офіційну валюту України, передав ОСОБА_3 , грошові кошти у сумі 800 грн., у якості решти.

Після чого ОСОБА_3 покинув місце скоєння злочину, обернувши грошові кошти на свою користь та розпорядився ними на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 980 гривень.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Згідно заяви ОСОБА_3 від 05.04.2024 року, складеної за участі його захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди і з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відповідно до ст. 66 КК України визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, тимчасово не працевлаштований, не одружений, раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Враховуючи вчинення обвинуваченим кримінального проступку, особу винного, обставину, що пом`якшує, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд призначає покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції ст. 190 КК України.

Суд приходить до висновку, що даний вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Запобіжний захід під час досудового слідства обвинуваченому не обирався.

Судові витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Речові докази:

- сейф-пакет № 1186977 залишити в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1