Справа № 953/3655/24
н/п 1-кс/953/3325/24
"08" травня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
06.05.2024 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання про накладення арешту на майно, яке видане підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно заяви від 02.05.2024 та яке належить ОСОБА_4 а саме:
- мобільний телефон марки «Nokia» моделі 2330с-2, imei: НОМЕР_1 із встановленою сім-карткою мобільного оператору зв`язку НОМЕР_2 .
На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділом УСБУ в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань
В подальшому в ході особистого спілкування із вищевказаною особою-1, у ОСОБА_4 , перебуваючи на території м. Вовчанськ Чугуївського району Харківської області, виник злочинний умисел, направлений на поширення інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань.
З метою реалізації вищезазначеного кримінально-протиправного наміру, діючи умисно, ОСОБА_4 , шляхом власного спостереження, а також особистого спілкування з невстановленими на цей час слідством особами, виконав всі дії, які вважав за необхідне для здобуття та подальшу передачу інформації про знаходження та рух підрозділів сил оборони України, які задіяні в наданні відсічі збройній агресії РФ.
Згідно отриманих від 15 мобільного прикордонного загону державної прикордонної служби України відомостей, у вказані дати на зазначеній місцевості та безпосередній близькості дійсно періодично дислокувалися та здійснювали переміщення озброєння та військової техніки сил оборони України, що були задіяні при виконанні завдань з відсічі збройної агресії рф на території Харківської обл.
Таким чином, громадянин України ОСОБА_4 , підозрюється у поширенні інформації про переміщення, рух та розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.
02.05.2024 слідчим, за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні повідомлено ОСОБА_4 про підозру у поширенні інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного, тобто у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.
Крім того, 02.05.2024 ОСОБА_4 розуміючи помилковість власних поглядів, та незаконність своїх дій, добровільно передав слідчому наступний предмет, а саме: мобільний телефон марки «Nokia» моделі 2330с-2, imei: НОМЕР_1 із встановленою сім-карткою мобільного оператору зв`язку НОМЕР_2 . (а.с. 84)
02.05.2024 постановою слідчого вищезазначені предмети визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі.
Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, проти задоволення клопотання не заперечує.
02.05.2024 ОСОБА_4 добровільно передав слідчому наступний предмет, а саме: мобільний телефон марки «Nokia» моделі 2330с-2, imei: НОМЕР_1 із встановленою сім-карткою мобільного оператору зв`язку НОМЕР_2 .
Враховуючи те, що вилучений предмет, являється предметом вчинення даного кримінального правопорушення та відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України являється речовим доказом по даному кримінальному провадженню, а також у подальшому при проведенні досудового розслідування необхідні стороні обвинувачення для проведення ряду процесуальних та слідчих (розшукових) дій, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, використання, передачі та відчуження, тому на них необхідно накласти арешт з метою їх збереження відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Також є підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, а вказане в клопотанні майно, мають значення для досудового розслідування та є доказами у кримінальному провадженні. Зазначені у клопотанні предмети відповідають критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України, як тимчасово вилучене майно, яке може бути речовими доказами.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане в клопотанні майно, оскільки прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що вказані речі є речовими доказами.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на майно, яке 02.05.2024 , яке ОСОБА_4 добровільно надав слідчому, а саме:
-мобільний телефон марки «Nokia» моделі 2330с-2, imei: НОМЕР_1 із встановленою сім-карткою мобільного оператору зв`язку НОМЕР_2 , - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя - ОСОБА_1