Справа № 548/2297/22
Провадження №1-кп/548/46/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2024 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Хорол клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні № 0000285 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 а та ОСОБА_5

у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Хорольського районного суду Полтавської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Відповідно до положень ст. 314 КПК України першочерговим завданням підготовчого судового засідання є вирішення питання про можливість призначення судового розгляду, у зв`язку з чим суд з`ясовує чи наявні підстави для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 1 ст. 314 КПК України.

З цією метою, у підготовчому судовому засіданні судом було з`ясовано думку учасників судового провадження щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта або наявності підстав для прийняття рішення про його повернення.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 та захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 заявили клопотання про повернення обвинувального акту прокурору по даному кримінальному провадженню, які мотивували тим, що в обвинувальному акті злочинні діяння обвинувачених кваліфіковані як один епізод, хоча не охоплені єдиним умислом, а не розділені на два і під час вчинення кожного з яких було б завдано меншу шкоду, ніж разом за один епізод і відповідно різна кваліфікація. На думку адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не вказано про спільність умислу обвинувачених та розподіл їх ролей під час вчинення злочину, не зазначено кількість зрубаних дерев по кожному епізоду, не зазначено в силу ст.32 КК України чи це повторний, чи триваючий, чи продовжуваний злочин. Зазначено неналежного потерпілого ДП ДГ «імені 9 Січня», так як воно не є власником, а постійним користувачем земельної ділянки, на якій здійснена порубка. Вищевказані порушення на думку захисників перешкоджають призначенню даного кримінального провадження до судового розгляду.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали клопотання своїх захисників про повернення обвинувального акту прокурору.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що вказані захисниками недоліки не перешкоджають призначенню даного кримінального провадження до судового розгляду, так як у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення всі необхідні дані вказані.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши обвинувальний акт та матеріали справи, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотань сторони захисту про повернення обвинувального акту з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору суд має встановити невідповідність такого обвинувального акта вимогам Кримінального процесуального кодексу.

Так, відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Судом встановлено, що згідно обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0000285 злочин вчинений обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є продовжуваним і немає згідно з ч. 2 ст. 32 КК України повторності, оскільки він складається з двох вчинених в різний час тотожних злочинів, об`єднаних єдиним злочинним наміром.

В обвинувальному акті чітко вказано про єдність умислу обох обвинувачених, які 15.09.2022 року та 22.09.2022 року здійснили вирубку дерев, які мали на це єдиний злочинний намір, охоплений заздалегідь поставленою метою. Тому органом досудового розслідування не кваліфіковано дії обвинувачених, як повторність і відповідно не розділено на епізоди з встановленням в який день, скільки спиляно дерев та ролі у вчиненому, оскільки їх співучасть однакова.

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 946/5793/21 в постанові від 21 червня 2023 р. вказав, що відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 вказаної статті КПК України).

Таким чином, у цьому кримінальному провадженні особа набула статусу потерпілого автоматично з моменту подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення.

Щодо зазначення в обвинувальному акті неналежного потерпілого, то суд приходить до висновку про те, що потерпілим визнана та особа, яка подала відповідну заяву.

Інших вагомих недоліків обвинувального акта, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, у судовому засіданні не встановлено.

Підтвердження стороною обвинувачення наявності у певних слідчих відповідних повноважень, має відбуватися виключно в ході судового розгляду на підставі дослідження та оцінки наданих суду доказів.

Отже, в ході підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, при його затверджені прокурором дотримано вимог процесуального закону, у обвинувальному акті сформульовано обвинувачення, викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України вбачається, що суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Листом Вищого спеціалізованого суду України від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12 роз`яснено, що поверненню підлягає обвинувальний акт, який не відповідає вимогам статей 291, 292 КПК, зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному; у документі наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; він не підписаний слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.

Для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору суд має встановити невідповідність такого обвинувального акта вимогам Кримінального процесуального кодексу.

Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які саме перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Суд не приймає доводи захисників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , так як дані недоліки не перешкоджають суду призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду і не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Зважаючи на викладене, суд не знайшов правових підстав для задоволення клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору у кримінальному провадженні № 0000285 за обвинуваченням: ОСОБА_4 а та ОСОБА_5 у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.246 КК Українипо справі № 548/2297/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали виготовлено 19.03.2024 року.

Головуючий: ОСОБА_1