Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/734/24
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
Ружинський районний суд Житомирської області у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженки с. Межиліска, Народицького району, Житомирської області,
українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої,
маючої на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої
АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимої,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126 КК України, ч.1 ст.125 КК України,
Крім того, 01.04.2024 під час вищевказаного конфлікту в той же час та в цьому ж місці у ОСОБА_3 виник умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень неповнолітній ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , в цей же день, час та у вказаному місці, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, підійшла до ОСОБА_4 взяла за праву руку останню та умисно нанесла їй подряпину нігтем правої руки на тильній поверхні правої кисті.
В результаті неправомірних дій, ОСОБА_3 спричинила неповнолітній ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: подряпини на тильній поверхні правої кисті , які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_3 , які виразилися в умисному вчиненні інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю потерпілій і не спричинили тілесних ушкоджень, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.126 КК України.
Дії ОСОБА_3 , які виразилися в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження потерпілій, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч 1 ст.125 КК України.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Зі змісту заяви обвинуваченої ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , слідує, що остання беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 КК України, ч. 1 ст. 125 КК України, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надала свою згоду на розгляд обвинувального акта без її участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
У вказаній заяві захисником ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваною, її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за її відсутності.
Неповнолітня потерпіла ОСОБА_4 та її законний представник ОСОБА_6 подали заяву, відповідно до якої повністю погоджуються із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлені з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надали свою згоду на розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 КК України, ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному провадженні без їх участі.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні нею кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує: за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, за ч.1 ст.126 КК України, як умисне вчинення насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд визнає її щире каяття у скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України, класифікуються як кримінальні проступки.
Вивчаючи особу обвинуваченої, судом встановлено, що ОСОБА_3 вину у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення визнала повністю, критично ставиться до своїх дій, в силу ст. 89 КК України не судима, офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно.
З врахуванням всіх обставин справи, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченої ОСОБА_3 , її відношення до вчинених кримінальних правопорушень, її поведінку під час та після вчинення протиправних дій, суд вважає за необхідне призначити їй покарання у межах, встановлених в санкціях ч.1 ст.126 ч.1 ст.125 КК України у виді у виді штрафу, із застосуванням ст.70 ч.1 КК України, призначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
На переконання суду, призначення обвинуваченій такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для її виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як самою обвинуваченою, так і іншими особами.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст.ст.65-67, ч. 1 ст. 125 КК України, ст.ст. 7-12, 17, 20-30, 84-86, 90-92, 94, 100, 118, 174, 301, 302, 368-371, 373, 374, 376, 381, 382, 392-394 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126 КК України, ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання:
- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;
- за ч. 1 ст. 126 КК України у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченій - не застосовувати.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ружинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1 .