Справа № 131/723/24
Провадження № 1-кп/131/46/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2024 року м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Іллінці кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 березня 2024 року за № 0000129 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Барвінкове Харківської області та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого, за частиною 1 статті 382 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він будучи відповідно до постанови Іллінецького районного суду Вінницької області від 05.12.2023 у справі №131/1451/23, що набрала законної сили 09.01.2024, визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гри, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, умисно та систематично, достовірно знаючи про наявність даного рішення суду, та будучи ознайомлений із ним, з метою його невиконання в частині позбавлення права керування транспортними засобами маючи реальну можливість його виконанні, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, починаючи з 09.01.2024 тричі був зупинений працівниками поліції за підозрою у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а саме: 16.01.2024, 26.01.2024 та 04.02.2024 за що у встановленому законом порядку 14.02.2024, 19.02.2024, 20.02.2024, 22.02.2024 був притягнутий згідно постанов Іллінецького районного суду Вінницької області у справах №131/102/24, №131/141/24, №131/198/24, №131/207/24 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1. ч. 2 ст. 4 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Крім того, 22.03.2024 о 15.15 год працівниками Гайсинського РУП ГУНП у Вінницької області в с. Китайгород Гайсинського району Вінницької області по вул. Новій було зупинено автомобіль марки «ВАЗ 21011» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом з реєстраційним номером НОМЕР_2 AB під керуванням ОСОБА_4 у зв`язку із порушенням вимог п.п. 31.6 «б» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, за що останній був притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність рішення суду, яким його позбавлено права керування транспорт ним засобом строком на 1 рік, діючи умисно, починаючи з 09.01.2024. продовжував керувати транспортними засобами та неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення у сфері забезпечення правил дорожнього руху, за що був притягнутий встановленому законом порядку до адміністративної відповідальності, тим самим умисно ухилився від виконання постанови Іллінецького районного суду Вінницької області від 05.12.2023 у справі №131/1451/23.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України - умисне невиконання постанови суду, що набрало законної сили.

09 травня 2024 року між прокурором Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000129 від 23 березня 2024 року та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області, укладено Угоду про визнання винуватості.

Так, відповідно до частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до статті 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, є нетяжким злочином, тому згідно ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просить затвердити укладену угоду та призначити відповідно до узгодженого в угоді покарання, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, на підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнав себе винним за обставин, викладених в обвинувальному акті, підтвердив факт добровільності укладення угоди, а також що йому відомі наслідки невиконання угоди.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні (в режимі відеоконференції) просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому покарання зазначене в угоді.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє пункт 1 частини 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені частиною 2 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрало законної сили.

Розглянувши угоду про визнання винуватості, перевіривши її на відповідність вимогам КПК України, враховуючи думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд вважає, що укладення угоди є добровільним, відповідає вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України, а тому вона підлягає затвердженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

При призначенні покарання суд на виконання вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обране з урахуванням особи ОСОБА_4 , обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого. Суд, бере до уваги особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, за медичною допомогою до лікаря нарколога та психіатра протягом останніх 5 років не звертався.

Суд, при вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 вимогам КПК України враховує, що угода укладена добровільно за участі захисника обвинуваченого, не суперечить вимогам названого кодексу, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права і свободи та інтереси інших осіб.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угода від 09 травня 2024 р., укладена між прокурором Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 підлягає затвердженню.

Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не завдана. Цивільний позов не заявлявся.

Експертиза у даному кримінальному провадженні не проводилась. Витрати на залучення експертів відсутні.

Початок іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку.

Запобіжний захід не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, ст. ст. 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначити покарання узгоджене сторонами угоди.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до положень статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням терміном 1 (один) рік.

Згідно вимог підпунктів 1, 2 частини 1 статті 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Початок іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку.

Запобіжний захід не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 діб з дня його проголошенні з підстав, передбачених статей 394, 473 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копії вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: