Провадження №: 1-кс/336/709/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання

старшого слідчого відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій областіОСОБА_5 а

(телефон НОМЕР_1 )

про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, військовослужбовця за мобілізацією, який перебуває на посаді навідника 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 1 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 4 ст. 408 КК України,

-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до слідчого судді із вищевказаним клопотанням, яким просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваному в рамках строку досудового розслідування, тобто до 7 серпня 2024 року.

В судовому засіданні прокурор наполіг на заявленому клопотанні, а сторона захисту заперечила на нього, просила обрати більш м`який запобіжний захід -домашній арешт.

Заслухавши думки учасників судового засіданні, перевіривши клопотання та доводи слідчого наданими доказами, слідчий суддя дійшов висновку про те, що строк тримання під вартою підозрюваного підлягає продовженню на підставі нижче наведеного.

Так, згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З матеріалів доданих до клопотання слідчим суддею встановлено, що 07.05.2024 ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

20.05.2024 ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

З обставин підозри слідує, що ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 та проходячи службу за мобілізацією на посаді навідник 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 1 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону, всупереч вимог ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 13, 14, 16, 49, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 04 травня 2024 року, приблизно об 11 годині 45 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , під час сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тримаючи у правій руці ніж, наніс останньому не менше одного удару в область грудної клітини тим самим спричинив ОСОБА_7 , тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва, травматичний гемопневмоторакс зліва, поранення верхньої частки (сегмент S4) лівої легені. Поранення судин А. et V. thoracica lateralis зліва, зовнішня та внутрішньо-плевральна кровотеча, травматична підшкірна емфізема грудної клітки зліва, геморагічний шок І ст., внаслідок чого 04.05.2024 потерпілого госпіталізовано до КНП "МЛЕ ШМД" ЗМР.

Окрім того, солдат ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, в посаді навідник 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 1 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 15.02.2023, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, з метою ухилитись від військової служби в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України»,

ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 , що дислокується поблизу АДРЕСА_3 (більшточна адреса не розголошується в умовах воєнного стану), проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, ввірених йому за посадою, заходів для повернення до пункту дислокації військової частини НОМЕР_2 не приймав, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, та був незаконно відсутній на військовій службі до теперішнього часу, тобто ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України - дезертирстві, тобто самовільному залишенні військової частини з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Вищевказана підозра є обґрунтованою, підтверджується наданими матеріалами кримінального провадження, зокрема доказами:

- протоколом огляду місця події від 04.05.2024;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8

- висновком службового розслідування.

При цьому, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).

Крім того, обґрунтованість підозри у вчиненні злочину підозрюваному перевірялась й в ході обрання запобіжного заходу.

У межах цього кримінального провадження підозрюваного повідомлено про підозру у вчиненні зокрема особливо тяжкого умисного злочину - кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України. При цьому, санкція такої норми Закону про кримінальну відповідальність передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років.

В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів (справа «Ілійков проти Болгарії»).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню, судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого тяжкого злочину може вдатися до відповідних дій.

Також установлено, що підозрюваний підозрюється у вчиненні ще й тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Вищенаведене дає суду достатні підстави вважати наявними щодо підозрюваного ризиків, передбачених п.1, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Більш того, при вирішенні клопотання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою слідчий суддя також враховує, що досудове розслідування не завершено, тримання підозрюваного під вартою вимагає серйозність повідомленої підозри.

Застосування ж більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, бо за наявності підстав вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення та, як наслідок, з метою уникнення відповідальності за вчинене він може і розпочати переховуватися від органу досудового розслідування.

Отже, прокурор довів наявність ризиків вчинення підозрюваним дій, спробам вчинення яких в силу закону призвані перешкоджати запобіжні заходи, а саме, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Виходячи з викладеного, в інтересах забезпечення ефективності кримінального провадження слідчий суддя може констатувати сукупність підстав для продовження дії відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу, який слідчий суддя вважає за доцільним встановити тривалістю до 7 серпня 2024 року включно, враховуючи те, що постановою прокурора строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні й було продовжено до вказаної дати.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначає розмір застави, адже ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Оскільки завершити досудове розслідування до визначеного Законом строку не вбачається можливим, підстав для зміни або скасування раніше обраного запобіжного заходу немає, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193-197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 7 серпня 2024 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в той же строк з моменту вручення ухвали.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Визначення часу та дати оголошення повного тексту ухвали - 16-30 год. 09.07.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1