Справа № 331/1730/24
Провадження № 1-кп/331/435/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2024 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099 від 07.03.2024 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане Судом доведеним.

25 лютого 2024 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, під вигаданим приводом збереження майна, попросив малолітнього ОСОБА_6 залишити в нього вдома мобільний телефон марки «Redmi 9C NFC Midnight Gray 3GB RAM 64 GM ROM IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 », який належить матері ОСОБА_6 ОСОБА_7 , і який ОСОБА_4 заздалегідь наміру повертати не мав.

Після чого, 25.02.2024 року о 15 годині 42 хвилини скориставшись тим, що малолітній ОСОБА_6 пішов додому та за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та продовжуючи реалізовувати протиправний умисел направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, отримав у ПТ «Ломбард Донкредит Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-Ріелті і Компанія», розташованому за адресою: АДРЕСА_3 фінансовий кредит під заставу вказаного телефону та таким чином розпорядився майном ОСОБА_7 , а саме: мобільним телефоном марки «Redmi 9C NFC Midnight Gray 3GB RAM 64 GM ROM IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 », вартість якого згідно висновку експерта від 13.03.2024 складає 3452 гривні 28 копійок, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

ІІ. Позиція потерпілої.

Разом із обвинувальним актом до суду надійшов цивільний позов потерпілої, у якому вона просить стягнути із обвинуваченого на її корись матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у сумі 3452,28 грн. (три тисячі чотириста п`ятдесят дві гривні 28 копійок).

У судове засідання потерпіла не з`явилась, судом повідомлялась належним чином про слухання справи. З огляду на те, що судом належним чином повідомлялась потерпіла про дату та час розгляду справи, клопотань про відкладення судового засідання до суду не направила, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, суд вважає за можливе подальший розгляд кримінального провадження проводити без участі потерпілої.

ІІІ. Позиція сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, надав пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Пояснив, що потерпілу та її сина він знає близько двох років, його дружина часто допомагала їм у господарстві, а неповнолітній ОСОБА_6 часто бував у них здома, навіть залишався ночувати. У той день обвинувачений та неповнолітній ОСОБА_6 пішли на базар, де з ремонту забрали планшет хлопця. Вдома у ОСОБА_4 вони переставили із телефону у планшет карту, неповнолітній ОСОБА_6 пообідав та пішов гуляти, а телефон залишив.

Після обіду обвинувачено знадобились гроші, і він вирішив віднести у ломбард телефон, який у нього вдома залишив малолітній Відніс телефон до ломбарду, планував викупити його черех два тижні. Увечері зателефонувала потерпіла, і попросила повернути телефон, однак він сказав, що йому потрібен час. через деякий час увечері приїхала поліція, і розпочалося досудове розслідування. Розкаявся, просив суворо не карати.

Цивільний позов визнав у повному обсязі, зазначив, що буде вживати максимум зусиль, щоб відшкодувати завдані збитки у найкоротший термін.

IV. Дослідженні докази.

На підставі положень ч. 3 ст.349 КПК України, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думки обвинуваченого, який повідомив, що бажає закінчити судове слідство по справі без дослідження доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, думки прокурора, докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не досліджувалися. Судом роз`яснено обвинуваченому обмеження у праві на апеляційне оскарження вироку суду посилаючись на невизнання обставин, які не оспорювалися під час розгляду справи. Обвинувачений також підтвердив, що йому зрозуміло, що він обвинувачується у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), також підтвердив, що повністю розуміє наслідки своїх дій, повного визнання вини та відмови від дослідження усіх доказів по справі.

За обставин, викладених у обвинувальному акті, зважаючи на той факт, що прокурор, обвинувачений, не оспорювали обставини, встановлених органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд ухвалив проводити розгляд справи відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість у вчинені інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю.

V. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Вказане діяння згідно положень ст. 12 КК України є проступком.

VІ. Призначення покарання.

Призначаючи покарання, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який на обліках у лікаря нарколога не перебуває, на психіатричному обліку не перебуває. ОСОБА_4 має місце проживання та реєстрації, неодружений, має на утриманні малолітню дитину, неофіційно працює на будівництві укриттів, є особою, яка раніше ніколи не притягалася до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.66 КК України, судом встановлені наступні пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставини, - щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 у обвинувальному акті не зазначені і під час розгляду кримінального провадження судом не встановлені.

Сторона обвинувачення просила призначити обвинуваченому покарання у вигляді пробаційного нагляду. Потерпіла у своїй заяві не наполягала на призначенні суворого покарання.

Санкцією частини першої ст. 190 КК України передбачений широкий перелік покарань, які можуть бути призначені судом. З огляду на характеристики обвинуваченого та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також думки обвинуваченого та прокурора, суд вважає, що саме покарання у вигляді пробаційного нагляду зможе сприяти досягненню мети покарання

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

ОСОБА_8 . Вирішення цивільного позову

Під час досудового розслідування потерпілою ОСОБА_7 було подано цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у розмірі 3452 гривень. (три тисячі чотириста п`ятдесят дві гривні) 28копійок.

Згідно норми ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій у результаті кримінального правопорушення або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

До того ж ч. 5 зазначеної норми процесуального закону встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Порядок відшкодування шкоди визначений ЦК України, відповідно до норми частини першої ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У зв`язку із тим, що судом встановлено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, а саме заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), цивільний позов визнаний обвинуваченим у розмірі 3452 гривень 28 копійок, спору щодо розміру збитків немає, цивільний позов потерпілої підлягає задоволенню.

VІІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Клопотань щодо обрання, зміни чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження не надходило.

З цих підстав,

Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України,суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік

Відповідно до правил ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Строк покарання у вигляді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 задовольнити

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_7 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт № НОМЕР_5 , виданий 25.11.2019, органом 2310, місце реєстрації: АДРЕСА_4 ) відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 3452(три тисячі чотириста п`ятдесят дві) гривень 28 копійок.

Речові докази:

-CD диск на якому зафіксований момент укладання фінансового договору між ОСОБА_4 та ПТ «Ломабард Донкредит ТОВ «Інтер-ріелті» і компані» від 25.02.2024, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1