Справа № 177/1360/24
Провадження № 1-кп/177/157/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000723 від 03.06.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Павлоград, Дніпропетровської області, без освіти, незаміжньої, яка має на утримані малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючої, є інвалідом ІІ групи, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

11.05.2024 в період часу з 12:00 год. по 13:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи на території кладовища, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, в умовах воєнного стану, запровадженого на території України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України 2102-ІX від 24.02.2022 (зі змінами), переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, скориставшись відсутністю уваги зі сторони потерпілої та можливих свідків, таким чином впевнившись, що її дії носять таємний характер та за нею ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з пакету ОСОБА_8 , викрала належний останній мобільний телефон «Huawei P Smart» модель FIG - LX1 Color:Gold 3/32 ГБ, в корпусі золотого кольору IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 , вартість якого, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № CE-19/104-24/23704-ТВ від 07.06.2024, становить 1 263, 33 гривень.

Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_3 покинула місце вчинення кримінального правопорушення, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 1 263, 33 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України за ознаками: таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

14.06.2024 між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0000723 від 03.06.2024 та підозрюваною ОСОБА_3 за участю її захисника адвоката ОСОБА_7 , за наявності письмової згоди потерпілої ОСОБА_8 , досягнута угода про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.472 КПК України.

Відповідно до умов угоди, ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнала під час досудового розслідування свою винуватість у вчиненому діянні та зобов`язалася беззастережно визнати винуватість в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.

Згідно вказаної угоди, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст.75 КК України сторони погоджуються звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком, з покладенням на останню обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Сторонам угоди, судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, згідно з ч. 2 ст. 473 КПК України, а також про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Прокурор вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене покарання. Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, прокурору відомі та зрозумілі.

Обвинувачена ОСОБА_3 в присутності захисника свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнала повністю, беззастережно, суду пояснила, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, покарання, яке буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом. Просила затвердити угоду про визнання винуватості, яку вона уклала добровільно.

Захисник обвинуваченої, адвокат ОСОБА_7 просив суд затвердити угоду, оскільки зміст останньої відповідає інтересам його підзахисної.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Покарання, яке узгоджено сторонами угоди, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також суд враховує, що покарання визначено з урахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України, а ОСОБА_3 у судовому засіданні однозначно заявила, що зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Таким чином, при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Частиною 5 статті 469 КПК України визначено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Отже, дійшовши висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого сторонами покарання за ч. 4 ст.185 КК України, від відбування якого ОСОБА_3 підлягає звільненню з випробуванням відповідно до умов угоди, беручи до уваги положення ч.3 ст. 75 КК України щодо виключного права суду визначати тривалість іспитового строку та обов`язків, які покладаються на особу звільнену від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_3 , яка раніше не судима, в скоєному розкаялась, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , потерпілій матеріальні збитки відшкодовані шляхом повернення викраденого, іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, з покладенням на неї обов`язків визначених ст. 76 КК України.

Питання про речові докази необхідно вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

З обвинуваченої підлягають стягненню витрати на проведення судової експертиз в даному кримінальному провадженні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання застосованого до обвинуваченої ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.06.2024, - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 368, 369, 370, 373-374, 468-470, 472-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 14.06.2024 між підозрюваною ОСОБА_3 за участі захисника - адвоката ОСОБА_7 та прокурором Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , за наявності письмової згоди потерпілої ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000723 від 03.06.2024.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання застосованого до обвинуваченої ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.06.2024, - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи від 07.06.2024 № СЕ-19/104-24/23704-ТВ в розмірі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. 56 коп.

Речові докази: мобільний телефон «Huawei P Smart» модель FIG - LX1 Color:Gold 3/32 ГБ, в корпусі золотого кольору IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 та картонну коробку з-під нього - після набрання вироком законної сили - повернути законному володільцю потерпілій ОСОБА_8 .

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинувачем може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1