Справа № 702/554/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2024 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Христинівка, кримінальне провадження № №0000166від 02.09.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка Сарненського району Рівненської області, громадянина України, місце проживання: місце державної реєстрації та місце фактичного проживання - АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 09.11.2011 вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання у виді 3 років позбавлення волі звільнено з іспитовим строком на 2 роки; 10.10.2013 ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області на підставі ст. 78 КК України скасовано іспитовий строк та направлено для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі; 18.09.2014 ухвалою Менського районного суду Чернігівської області на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково звільнений від відбуття покарання на 10 місяців 3 дні позбавлення волі;

- 11.02.2015 вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області за ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді 1 років 1 місяць позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 09.11.2011 у виді 5 місяців позбавлення волі, остаточно до відбуття 1 рік 6 місяців позбавлення волі. 15.09.2016 звільнений по відбуттю строку покарання;

- 28.08.2023 вироком Маньківського районного суду Черкаської області за ст.126-1 КК України до покарання у виді 220 годин громадських робіт,

судимості у встановленому законом порядку не зняті та не погашені,-

у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК України,

- сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор: ОСОБА_4 ,

потерпіліа: ОСОБА_5 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Христинівського районного суду Черкаської області перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК України.

На підставі обвинувального акту судом встановлено, що ОСОБА_3 30.10.2020 року о 15 год., перебуваючи на території домоволодіння, що по АДРЕСА_1 , виражався нецензурними словами в адресу матері ОСОБА_5 , на зроблені зауваження не реагував, чим своїми діями вчинив домашнє насильство.

Згідно з постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 15.12.2020 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 (три сорок) гривень на користь держави.

Проте ОСОБА_3 належних висновків не зробив та 08.06.2021 о 19 годині в домоволодінні по АДРЕСА_1 висловлювався нецензурними словами на адресу своєї матері ОСОБА_5 , чим повторно протягом року вчинив домашнє насильство. За вказані дії постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 07.07.2021 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 (три сорок) гривень на користь держави.

Крім того, в подальшому ОСОБА_3 , не зробивши належних висновків, 14.06.2021 року близько 14 год., перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 насильство в сімї, тобто умисні дії, фізичного та психологічного характеру, а саме штовхав ОСОБА_5 та ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю,чим своїми діями вчинив домашнє насильство. За вказані дії постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 30.08.2021 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та призначено стягнення у вигляді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин.

Крім того, в подальшому ОСОБА_3 , знову ж не зробивши належних висновків, 30.07.2021 року близько 12 год., перебуваючи за місцем свого проживання, а саме на території домоволодіння АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме: штовхав ОСОБА_5 та ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю, чим своїми діями вчинив домашнє насильство. За вказані дії постановою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 31.08.2021 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 (двадцять п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень на користь держави.

Отже, ОСОБА_3 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», систематично вчиняє психологічне насильство відносно своє матері ОСОБА_7 , що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втрати самооцінки та позитивних емоцій, посилення негативних емоційних переживань негативного спектру: тривоги, страху, приниження та сорому.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_3 , кваліфіковані за ст. 126-1 КК України за ознаками домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи. Під час судового розгляду прокурором подано до суду на затвердження угоду про визнання винуватості від 29 березня 2024 року, укладену між прокурором Монастирищенського відділу Уманської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_3 , який є обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні, за участю захисника ОСОБА_6 .

Частиною 3 ст.474 КПК України передбачено що якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Виходячи із змісту даної угоди, сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ст. 126-1 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального правопорушення, ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту у судовому провадженні. Згідно з угодою, сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України сторони погоджуються звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком. Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачений зрозумів роз`ясненні судом права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що надала прокуророу Монастирищенського відділу Уманської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості. На даний час претензій до обвинуваченого вона не має, наслідки затвердження цієї угоди їй зрозумілі, просила затвердити угоду про примирення. Враховуючи наведене, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, наявність письмової згоди потерпілої на укладення угоди прокурором, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, правильності правової кваліфікації злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України за ознаками домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості суд не вбачає.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 314-316, 472, 474, 475 КПК України, суд, - УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 29 березня 2024 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокуроромМонастирищенського відділу Уманської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № №0000166 від 02.09.2021 року - затвердити. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 29 березня 2024 року покарання за ст. 126-1 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі з випробувальним строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового терміну не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. У відповідності зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Христинівський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з моменту його проголошення прокурором та обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене, ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання, не роз`яснення наслідків укладення угоди. Прокурором вирок може бути оскаржений виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

В умовах дії воєнного стану проголошена резолютивна частина вироку 29.03.2024 року у порядку ст.615-15 КПК України.

Суддя ОСОБА_1