Справа № 472/166/24
Провадження №1-кп/472/63/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року селище Веселинове

Миколаївської області

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря

судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду №3 в селищі Веселинове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001349 від 24.12.2023 року, яке надійшло до суду з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості між сторонами, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Боричівка Теребовлянського району Тернопільської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштований, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

потерпілий - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження прокурором Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , 13 лютого 2024 року було досягнуто та підписано угоду про визнання винуватості.

За змістом угоди визнано доведеним, що в період діючого воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 року, який в подальшому продовжено: Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022 року, затвердженим Законом України №2119-ІХ від 15.03.2022 року, Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022 року, затвердженим Законом України №2212-ІХ від 21.04.2022 року, Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022 року, затвердженим Законом України №2263-ІХ від 22.05.2022 року, Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022 року, затвердженим Законом України №2500-ІХ від 15.08.2022 року, Указом Президента України №757/2022 від 07.11.2022 року, затвердженим Законом України №2738-ІХ від 16.11.2022 року, Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023 року, затвердженим Законом України №2915-ІХ від 07.02.2023 року, Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023 року, затвердженим Законом України №3057-ІХ від 02.05.2023 року, Указом Президента України №451/2023 від 26.07.2023 року, затвердженим Законом України №3275-ІХ від 27.07.2023 року, Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2023 року, затвердженим Законом України №3429-ІХ від 08.11.2023 року, ОСОБА_3 23 грудня 2023 року в обідній час, перебуваючи в домоволодінні ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , пройшов на кухню житлового будинку, де помітив акустичну систему "Trust", 18789-02, НОМЕР_1 , 50 Hz, 0.3 А, яка належала ОСОБА_6 , після чого в нього виник умисел на її крадіжку.

Реалізуючи задумане, переслідуючи корисливий мотив та ціль незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, діючи в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 таємно викрав акустичну систему "Trust", 18789-02, 230V, 50 Hz, 0.3 А, яка належала ОСОБА_6 .

Після здійснення крадіжки ОСОБА_3 з місця кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 1550 гривень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 4 ст. 185 КК України - а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування визнав свою винуватість у зазначеному діянні в повному обсязі.

Крім того, сторони даної угоди погодили між собою, що підозрюваний ОСОБА_3 понесе покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України буде звільнено засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_3 буде покладено такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Заслухавши в підготовчому судовому засіданні думку щодо можливості затвердження угоди прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , які підтримали укладену між сторонами угоду про визнання винуватості від 13.02.2024 року та висловили думки про її затвердження судом, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом було з`ясовано обставини, що дозволяють упевнитися в тому, що обвинувачений ОСОБА_3 усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид та міру покарання, які будуть до нього застосовані, а також суд переконався в тому, що укладення угоди є добровільним.

Вказана угода відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу, за своїм змістом та порядком укладення дана угода відповідає положенням ст.ст. 468 - 469, 472 КПК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті, укладена стосовно кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, сторонам зрозумілі положення ст.ст. 394 та 424 КПК України і обмеження у зв`язку з затвердженням вказаної угоди на досягнутих в ній умовах. Угода ініційована сторонами, міра покарання визначена ними у відповідності до санкції ч. 4 ст. 185 КК України і є обґрунтованою.

Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпілим ОСОБА_6 в порядку ч. 4 ст. 469 КПК України надана письмова заява прокурору, якою він надав згоду на укладення угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні за ч. 4 ст. 185 КК України, заяву написано власноручно без будь-якого примусу.

В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтвердив, що він подавав дану заяву прокурору добровільно, без будь-якого тиску на нього, згодний на затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженого сторонами покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , щире каяття.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вказав на наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, оскільки дана угода відповідає вимогам КПК України, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, і закону України про кримінальну відповідальність, щодо узгодженої міри покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Вважає, що підстав для відмови у затвердженні угоди відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України не має.

Потерпілий ОСОБА_6 не заперечував щодо затвердежння угоди про визнання винуватості, зазначивши, що претензій до обвинуваченого він не має.

Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 висловили думку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, оскільки дана угода відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу України і кримінальному закону та є добровільною.

Вивчивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження, надані прокурором документи, переконавшись в тому, що укладення угоди є добровільним, відповідає положенням закону України про кримінальну відповідальність, встановивши, що підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, заслухавши думки обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_4 , роз`яснивши обвинуваченому наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену сторонами кримінального провадження, та ухвалити обвинувальний вирок.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази у даному кримінальному провадженні, які такими визнані відповідно до постанови слідчого, а саме: акустичну систему "Trust", 18789-02, 230V, 50 Hz, 0.3 А, виробник Китай, яку передано на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6 , - слід залишити потерпілому ОСОБА_6 за належністю як власнику майна.

Процесуальні витрати відсутні. Запобіжний захід не обирався, цивільний позов не заявлявся.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.367, ст.ст.368-371, 373-374, 468, 469, 474, 475, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 лютого 2024 року між прокурором Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , з участю захисника ОСОБА_5 , та за згодою потерпілого ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню № 0001349 від 24.12.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 13 лютого 2024 року:

- за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази в кримінальному провадженні:

- акустичну систему "Trust", 18789-02, 230V, 50 Hz, 0.3 А, виробник Китай, яку передано на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6 , - залишити потерпілому ОСОБА_6 за належністю як власнику майна.

Запобіжний захід ОСОБА_3 судом не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає. Цивільний позов не заявлявся.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку та з підстав, передбачених ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу..

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1