ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

підозрюваної (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2024 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2024 року частково задоволено клопотання слідчого та продовжено застосований до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 22 липня 2024 року включно.

Визначено підозрюваній ОСОБА_6 заставу у розмірі 60 (шістдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень. У разі внесення застави на підозрювану ОСОБА_6 покладено процесуальні обов`язки передбачені п.п. 1, 2, 4, 8 ст. 194 КПК України

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 небезпідставно підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, за який передбачене суворе покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, що може спонукати останню до переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того судом взято до уваги, що ризики, які зазначені в клопотанні слідчого як підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченої, продовжують існувати, а інший більш м`який запобіжний захід, окрім застави у визначеному розмірі, не забезпечить належне виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання слідчого СУ ГУНП Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування своєї скарги посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність заявлених ризиків. Звертає увагу на те, що стороною обвинувачення зазначено лише перелік ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які ґрунтуються виключно на припущеннях, жодного доказу існування хоча б одного з цих ризиків суду не надано.

Вказує, що розмір застави у 60 прожиткових мінімумів є непомірним для ОСОБА_6 , яка офіційно не працевлаштована, не має статків та зареєстрованого за нею майна, яке б могла спрямувати на внесення застави. Сукупний дохід матері ОСОБА_6 теж не дозволяє їй бути заставодавцем у доньки і не лише з огляду на його великий розмір, а також огляду на те, що її син ОСОБА_6 теж утримується під вартою у цьому ж кримінальному провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрювану та захисника, які апеляційну скаргу підтримали, на її задоволенні наполягали з викладених у ній підстав; прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді і відсутність підстав для застосування до підозрюваної менш обтяжливого запобіжного заходу; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із вимогами ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою окрім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, має містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою цих вимог закону дотримався.

Як вбачається з наданих матеріалів, відділом розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000327 від 06.04.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

17 червня 2024 року слідчий СУ ГУНП Дніпропетровській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 , в якому зазначено, що встановлені ризики та суспільна небезпека особи ОСОБА_6 не відпали і продовжують існувати.

Перевіривши з урахуванням доводів апеляційної скарги представлені матеріали, колегія суддів дійшла висновку про доведеність викладених в клопотанні обставин, які зумовлюють продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу суду в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічного з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного у вигляді тримання під вартою, та навів мотиви прийнятого рішення, зазначивши, що обраний стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на даний час відповідає особі обвинуваченої, характеру та тяжкості інкримінованого їй кримінального правопорушення, а встановлені судом ризики не відпали та продовжують існувати.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тому, на переконання апеляційного суду продовження тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_11 не порушує її права на свободу та особисту недоторканність, гарантованого статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також права, передбачені Конституцією України.

Водночас, на переконання апеляційного суду, посилання захисника на наявність у підозрюваної ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, не може бути безумовною підставою для скасування ухвали суду, оскільки це не спростовує висновку суду про те, що вона може переховуватися від суду.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо недоведеності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, колегія суддів не вважає обгрунтованими, оскільки стороною обвинувачення надано вагомі докази того, що ОСОБА_6 небезпідставно підозрюється у вчиненні тяжкого злочину в період воєнного стану введеного на території України, за який у разі доведення вини останньої, передбачено суворе покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, що, на думку колегії суддів, дозволяє ґрунтовно припускати, що остання може спрямувати свої дії на перешкоджання слідству шляхом реалізації встановлених ризиків.

Є правильними також висновки суду щодо наявності відносно ОСОБА_6 ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, укриття або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та до цього часу ще не вилучені; незаконно впливу на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, - з огляду на обґрунтованість підозрюваної у скоєні тяжкого злочину, а також беручи до уваги, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштована, легального джерела доходу не має, у зв`язку з чим остання може вдатися до відповідних протиправних дій.

Обговорюючи питання про можливість усунення встановлених ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_6 під вартою, колегія суддів, погоджуючись з думкою слідчого судді, вважає, що встановлені щодо цієї підозрюваної ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України є виключно вагомими. У подальшому доцільність тримання обвинуваченої під вартою може бути предметом перегляду, втім та на даному етапі судового провадження вказані ризики не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж застосування найбільш суворого запобіжного заходу, з визначенням застави.

Доводи апелянта стосовно надмірності розміру призначеної ОСОБА_6 застави, що дорівнює 181 680, 00 гривень, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки висновки суду про необхідність визначення саме такого розміру застави ґрунтуються на відомостях про фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та особу підозрюваної.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваної, обвинуваченої, інших даних про її особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченою покладених на неї обов`язків та не може бути завідомо непомірним для неї.

Положеннями ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що застава щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Вимоги вказаних положень кримінального процесуального закону були дотримані слідчим суддею у належному обсязі та призначено заставу з урахуванням тяжкості вчиненого злочину і особи ОСОБА_6 , яка обгрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме заволодіння чужим чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, організованою групою.

Колегія суддів також приймає до уваги, що оскаржуваною ухвалою розмір визначеної ОСОБА_6 альтернативної застави зменшений з 242.240, 00 грн. до 181.680, 00 грн. Подальше зменшення суми застави на даний час є недоцільним, а запропонована апелянтом сума застави у розмірі 30.280, 00 грн. є вочевидь неспіврозмірною тяжкості вчиненого злочину і наслідкам, що можуть настати для підозрюваної у випадку визнання її винуватою, а отже вона не зможе стримати останню від реалізації встановлених ризиків і забезпечити належне виконання нею процесуальних обов`язків. Викладені апелянтом відомості, на думку колегії суддів, не дають підстав для подальшого зменшення розміру застави.

Аналізуючи наведені обставини, колегія суддів, погоджуючись з думкою слідчого судді, вважає, що встановлені щодо цієї підозрюваної ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням відомостей про її особу та обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, є виключно вагомими та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж продовження тримання її під вартою, з визначенням розміру альтернативної застави на рівні 181 680, 00 гривень.

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2024 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4