Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2024 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/3432/24

Провадження № 1-кс/635/904/2024

Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000355 від 30 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України про арешт майна,

УСТАНОВИВ:

01 квітня 2024 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000355 від 30 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України про арешт майна.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що У провадженні СВ відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000355від 30.03.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 30.03.2024 до ЧЧ ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшов рапорт слідчого про те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000353, за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено зброю.

Зокрема, 29.03.2024, в період часу з 20:19 по 20:51, проводився огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено та вилучено, в тому числі: Мобільний телефон марки «Samsung», який було поміщено до сейф-пакету PSP2050817 і в подальшому запаковано із нанесенням відповідних написів та підписів учасників огляду.

30.03.2024 слідчим СВ відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 вилучені в ході огляду місця події 29.03.2024 предмети, визнані та долучені до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів, де, зокрема, місце їх зберігання визначено територію відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області за адресою: вул. Дніпровська 211, м. Мерефа Харківська область.

Мета арешту збереження речових доказів для забезпечення подальшого проведення судових експертиз.

Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась надавши заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Власник майна у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Згідно частини 1 статті 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому засіданні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.

Суд, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступних висновків

Згідно статті 3 КПК України, слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Клопотання про арешт майна подане з додержанням вимог статті 171 КПК України.

Згідно з частиною 1 статті 172 КРК України , клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

На підтвердження клопотання надано копії з матеріалів кримінального провадження.

Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження(стаття 131 КПК України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з частиною 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з частиною 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000355 від 30 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України.

На підтвердження клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження.

На підтвердження клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження, зокрема: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000355 від 30 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України; рапорт слідчого СВ відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , заявою ОСОБА_7 про надання згоди на проведення огляду місця події від 29 березня 2023 року; протоколом огляду місця події від 29 березня 2024 року; актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 29 березня 2024 року; довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 29 березня 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 30 березня 2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 30 березня 2024 року; постановою слідчого СВ відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 .

Відповідно до заяви ОСОБА_7 вбачається, що він надав добровільну згоду на проведення огляду домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З протоколу огляду місця події вбачається, що 29 березня 2024 року в період 20:19 до 20:51 год. слідчим СВ відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 було проведено огляд домоволодіння, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 за участю користувач ОСОБА_7 .

Відповідно до постанови про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 30 березня 2024 року вбачається, що предмети, які були вилучені 29 березня 2024 року в ході огляду місця події, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , а саме Мобільний телефон марки «Samsung»; ммиви речовини бурого кольору на марлевому тампоні в кількості 2 (двох) штук; предмет зеленого кольору, зовні схожий на корпус ручної гранати з маркуванням GHO-1 RDX 10 01-23; предмет зовні схожий на підривач до ручної гранати з маркуванням 10-01-23 AF 11; металеві фрагменти (уламки) були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000355 від 30 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України.

Метою накладання арешту на майно, зазначене у клопотанні, є забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів по яким необхідно провести судові експертизи.

Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовими доказами, що зберегли на собі сліди злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів та наведених у клопотанні доводів, суд дійшов висновку, що необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна є обґрунтованою, оскільки дійсно є підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, вищевказане майно має значення для досудового розслідування.

Арешт вказаного майна, тобто обмеження власності (користування, розпорядження та відчуження) здійснюється з урахуванням гарантій національного законодавства, вимог статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод та не становить втручання, яке не було б пропорційним до відповідної мети.

Таким чином, враховуючи завдання кримінального провадження, з метою недопущення приведення до зникнення, втрати або пошкодження тимчасово вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, суд приходить до висновку стосовно необхідності накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

На підставі викладеного, керуючись статтями 98, 131-132, 170-173, 175 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000355 від 30 березня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом позбавлення права відчуження, користування та розпорядженняна майног, вилучене 29 березня 2024 року під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: Мобільний телефон марки «Samsung».

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня надіслати прокурору Харківської окружної прокуратури Харківської області та власнику майна.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_10