Справа № 487/4842/24
Провадження № 1-кс/487/3321/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2024 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_4 , яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про скоєне кримінальне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

31.05.2024 року представник Міністерства юстиції України ОСОБА_3 , шляхом формування у системі "Електронний суд", звернулася до Заводського районного суду м.Миколаєва зі скаргою на бездіяльність старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 , яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про скоєне кримінальне правопорушення.

В обґрунтування скарги, представник заявника зазначида, що 26.04.2024 року Міністерсто юстиції України звернулося до Державного Бюро розслідувань з заявою про вчинення невстановленими особами органів державної влади відносно громадянки ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених статтями 364, 365, 367 КК України, в результаті яких Державному бюджету України було завдано збитків, внаслідок виплати ОСОБА_5 відшкодування у розмірі 60619,50 грн., на виконання рішення Європейського суду х прав людини у справі «Сиротенко та інші проти України».

Листом старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві ) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_4 , №16-0420944-24 від 21.05.2024 року, у внесенні відомостей за даною заявою до ЄРДР було відмовлено.

Дії слідчого, щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення, представник заявника вважає такими, що суперечать положенням ст.214 КПК України, що і слугувало підставою для звернення до суду зі скаргою.

Ухвалою слідчого судді від 04.06.2024 року задоволено клопотання представника Міністерства юстиції України, поновлено строк на звернення до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого. Скаргу призначено до судового розгляду.

До судового засідання заявник не з`явилася, надала до суду заяву, відповідно до якої розгляд скарги просила провести за її відсутності. Заявлені вимоги підтримала.

З урахуванням приписів ст.26 КПК України, розгляд скарги було проведено за відсутності представника Міністерства юстиції України, яка скористалася своїм правом на оскарження бездіяльності слідчого, визначеного ч.1 ст.303 КПК України.

До судового засідання старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_6 не з`явився, надав письмові заперечення, відповідно до яких у задоволенні скарги просив відмовити.

В обґрунтування заперечень вказав, що заява Міністерства юстиції України не містить об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 365, 367 КК України, оскільки факти викладені у заяві, не містять відомостей, які б свідчили про завдання посадовими особами органів державної влади істотної шкоди, враховуючи розмір виплаченого відшкодування, який становить 60619,50 грн.

У порядку ч.3 ст.306 КПК України, скаргу було розглянуто за відсутності представника суб`єкта оскарження.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) КК України (ч. 5 ст. 214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення затверджується Офісом Генерального прокурора. Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298).

Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ст.11 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України. Злочином є передбачене КК України суспільно-небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Склад злочину - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом. Об`єктивними ознаками складу злочину є об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єктивними - суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення), яка вказує на ознаки якого-небудь кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 р. відмітив, що КПК передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Верховний Суд у Постанові від 30.09.2021 у справі 556/450/18, вказав, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

З матеріалів скарги встановлено, що 26.04.2024 року Міністерство юстиції України направило до Державного Бюро розслідувань заяву №63867/9.1.4/15-24 про скоєні невстановленими посадовими особами органів державної влади (зокрема суддів та працівників правоохоронних органів) кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 364, 365, 367 КК України.

Так у своїй заяві, уповноважена особа Міністерства юстиції України зазначила, що 19.10.2023 року Європейським судом розглянуто справу «Сиротенко та інші проти України», зокрема і за заявою ОСОБА_5 №47973/21, та прийнято рішення, яким встановлено порушення Державою України пункту 1 статті 6 , статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та зобов`язано сплатити заявниці 1500 євро, в якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди та компенсації судових витрат.

Вказані порушення було допущено невстановленими посадовими особами органів держввної влади (зокрема суддів та працівників правоохоронних органів), з урахуванням надмірної тривалості кримінального провадження.

На виконання рішення Європейського суду, з Державного бюджету України, ОСОБА_5 було перераховано 60619,50 грн.(еквівалент 1500 євро), що підтверджується платіжним дорученням №421 від 15.12.2023 року.

Виплачені кошти є збитками Державного бюджету України.

Встановлені факти, на переконання заявника, свідчать про наявність обставини скоєння кримінальних правопорушень.

Дослідивши матеріали заяви уповноваженої особи Міністерства Юстиції України від 26.04.2024 року №63867/9.1.4/15-24 , слідчий суддя приходить до висновку, що в супереч вимогам ст.214 КПК України, вона не містить викладу обставин та будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст.ст.364, 265, 367 КК України, виходячи з їх складу (об`єктивної та суб`єктивної сторони).

Так, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони кримінальних правопорушень, визначених статтями 364, 365, 366 КК України, є завдання істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Відповідно до прим.3 ст.364 КК України істотною шкодою у вказаних статтях КК вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

В противагу цьому, відповідно до заяви, ОСОБА_5 , на виконання рішення Європейського суду з прав людини, було виплачено 60619,50 грн., а отже відсутня ознака об`єктивної сторони зазначених кримінальних правопорушень, а саме спричинення істотної шкоди.

Твердження представника заяника про те що, викладені в заяві відомості про вчинення кримінальних правопорушень підлягали обов`язковому внесенню до ЄРДР та слідчий повинен був розпочати досудове розслідування, є неспроможними з огляду на наступне.

Так, аналіз змісту положень ст. 214 КПК України вказує на обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому, зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в ЄРДР та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Одночасно, як слідує з повідомлення старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві, ОСОБА_4 , заяву МЮ України було зареєстровано, розглянуто та у зв`язку з тим, що вона не мітила будь-яких об`єктивних обставин, які могли б свідчити про вчинення кримінальних правопорушень за ст.ст.364, 365, 367 КК України, слідчим прийнято рішення про відсутність підстав для внесення до ЄРДР відомостей за даною заявою.

З урахуванням зазначеного, старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві при розгляді заяви Міністерство юстиції України від 26.04.2024 року №63867/9.1.4/15-24, діяв в межах своїх повноважень та бездіяльність слідчого не встановлена.

Таким чином, скарга представника Міністерства юстиції України є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги представника Міністерства юстиції України ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 , яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про скоєне кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1