Вирок

Іменем України

22.02.2024 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження №0000771, відомості про яке 01.09.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Києва, із середньою спеціальною освітою, розлученої, працюючої прибиральницею в мережі магазинів «Велмарт», раніше не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , т.м. НОМЕР_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

30.08.2023 року ОСОБА_5 , знаходячись в м. Львові (точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлено), під час спілкування по мобільному телефону вступила із невстановленою досудовим розслідуванням особою в попередню змову на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме грошовими коштами, належними потерпілій ОСОБА_4 . У подальшому, діючи за попередньою змовою, узгоджено між собою, невстановлена досудовим розслідуванням особа 30.08.2023 року близько 19.00 год. зателефонувала до потерпілої ОСОБА_4 на належний останній мобільний номер телефону НОМЕР_2 та повідомила їй завідомо неправдиву інформацію, про те, що її син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, у зв`язку з чим останньому необхідні грошові кошти на лікування в сумі 35000 (тридцять п`ять тисяч) гривень. Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, та, керуючись корисливим мотивом, з метою протиправного збагачення, ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , шляхом обману отримала від потерпілої ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 35000 (тридцять п`ять) тисяч гривень, які ніби-то необхідні для лікування сина останньої - ОСОБА_6 . Заволодівши вищевказаними грошовими коштами шляхом обману, ОСОБА_5 покинула місце скоєння кримінального правопорушення, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 35000 (тридцять п`ять тисяч) гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 скоїла заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, визнала повністю, надала детальні показання про мотиви та обставини вчинення злочину. Вказала, що вона проживає у м. Києві, у 2023 році на різних інтернет-майданчиках розмістила повідомлення про пошук роботи та в серпні 2023 року їй зателефонував невідомий чоловік, який представився як ОСОБА_7 , і запропонував за винагороду поїхати до м. Львова, щоб супроводжувати матеріальні цінності. На цю пропозицію вона погодилась, в подальшому постійно була на зв`язку із вказаною особою, яка за два дні до запланованої поїздки до м. Львова перерахувала їй грошові кошти в сумі 1000 грн. на квитки. За узгодженням із цією особою вона 30.08.2023 року прибула до м. Львова, розмістилась у хостелі та очікувала подальших завдань. Через невеликий проміжок часу ОСОБА_7 зателефонував їй та сказав замовити таксі і вирушити на адресу, яку точно не пам`ятає, адже у м. Львові буває нечасто. Проте, незадовго після цього ОСОБА_7 наказав їй повертатись до хостелу, бо клієнта за тією адресою немає. Також чоловік, який спілкувався з нею по телефону, сказав про необхідність змінити сім-картку мобільного оператора для подальшого зв`язку, що вона і зробила. Цього ж дня цей чоловік знову зателефонував їй, наказав викликати таксі і поїхати до ОСОБА_4 , при цьому, не класти трубку і постійно бути з ним на зв`язку. Вона так і зробила, приїхавши до будинку потерпілої, остання відкрила їй двері до під`їзду і допустила в квартиру. При цьому, ОСОБА_4 теж постійно перебувала на телефонному зв`язку із тією ж особою, з якою спілкувалася обвинувачена, і вона могла чути розмову з потерпілою. ОСОБА_4 віддала їй кошти в сумі 35000 грн. і розписку, вона перерахувала кошти, повідомила невідомому чоловіку по телефону номінали і кількість переданих їй купюр та в подальшому вийшла з квартири. Після цього вона змінила хостел, у якому проживає, і в цей же день намагалася переказати отримані нею кошти невідомій особі на заздалегідь повідомлені реквізити. Однак, у зв`язку із лімітом на прийом коштів зі сторони невідомої особи ОСОБА_7 в цей день, а саме 30.08.2023 року, їй вдалось переказати лише 10000 грн. В подальшому було обумовлено між нею та цим чоловіком, що решта коштів будуть перераховані на наступний день, що вона і зробила. Частина коштів була залишена за узгодженням із невідомою особою на покриття витрат щодо проживання у м. Львові та харчування, а також як винагорода за вчинене. При виявленні працівниками поліції у неї було вилучено 2000 грн. з числа таких коштів. Після цього із невідомим чоловіком більше не спілкувалася, контактів не підтримує. Про вчинене шкодує, у скоєному кається, просить суворо не карати.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 вказала, що 30.08.2023 року на її телефон подзвонив невідомий чоловік, який розмовляв молодечим голосом, та повідомив, що телефонує із посольства України в Республіці Польща. В ході розмови даний чоловік сказав, що її син потрапив у масштабну дорожню аварію і терміново потребує дороговартісної операції. При цьому, зазначив, що нікому з родичів телефонувати не потрібно, він сам усіх сповістить, і запропонував їй перерахувати наявні вдома кошти, оскільки на операцію потрібно близько п`ятдесяти тисяч доларів. Таких коштів вона не мала, тому цей чоловік вказав, що до неї додому прийде медсестра із м. Львова, яка візьме ті гроші, що є, і відправить їх лікарю до Польщі. В цей час вона перебувала у сильній тривозі за сина, який тривалий час постійно проживає за кордоном, а тому, довірилася незнайомцю, який не відпускав її від телефону своїми розмовами. Коли прийшла невідома жінка, вона відчинила їй двері і передала кошти в сумі тридцять п`ять тисяч гривень, які остання поклала до своєї білої сумки і пішла. Після цього вона зателефонувала до племінниці і з`ясувала, що з сином все гаразд, ніякого ДТП не було, а невдовзі і сам син передзвонив їй і сказав, що це були шахраї.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу та на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченої, потерпілої та дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченої, а також речових доказів і процесуальних витрат у справі.

Отже, суд вважає доведеним факт скоєння ОСОБА_5 заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

З огляду на викладене при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує тяжкість вчиненого нею злочину, який з урахуванням положень ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, мотив вчинення суспільно небезпечного діяння, а саме бажання наживи за чужий рахунок та незаконного збагачення, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність пом`якшуючих обставин, якими суд визнає щире каяття обвинуваченої та активне сприяння нею у розкритті злочину, особу ОСОБА_5 , яка раніше не судима, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, самостійно виховує двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_8 (16 років) та ОСОБА_9 (15 років), батько яких позбавлений батьківських прав.

Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, характеру і ступеня його суспільної небезпеки, його корисливого мотиву ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.190 КК України.

Водночас суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У даному випадку, на переконання суду, до ОСОБА_5 можуть бути застосовані положення ст.75 КК України, оскільки встановлені в ході судового розгляду обставини, зокрема, усвідомлення обвинуваченою своєї провини, щире каяття останньої, узгодження із потерпілою порядку та способу добровільного відшкодування шкоди, наявність пом`якшуючих обставин, самостійне виховання обвинуваченою двох неповнолітніх дітей, думка прокурора про можливість звільнення обвинуваченої від відбування покарання згідно ст.75 КК України, є достатніми для висновку про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на підставі ст.75 КК України. Разом з тим, на ОСОБА_5 слід покласти обов`язки, визначені ст.76 КК України, які відповідатимуть завданням контролю за поведінкою засудженої з метою встановлення факту її виправлення.

Підстав для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу на даний час немає.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

У справі наявні процесуальні витрати на проведення експертизи. Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування Львівським НДЕКЦ МВС України проводилась судова дактилоскопічна експертиза. Згідно наявної довідки про вартість виконаної експертизи витрати на залучення експертів з оформленням висновку №СЕ-19/114-23/18211-Д від 29.09.2023 року у даному кримінальному провадженні складають 1912,00 грн. З урахуванням положень ст.124 КПК України зазначені витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченої.

У справі наявні підстави для застосування правових приписів ст.174 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь держави процесуальні витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи в сумі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) гривень 00 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 05.09.2023 року на тимчасово вилучене майно, а саме: один аркуш паперу з рукописним текстом, який поміщено в поліетиленовий спецпакет "Національна поліція України" №PSP2210808; 3 (три) квитанції про здійснення переказів грошових коштів на суму 14500 грн.; квитанцію про поповнення мобільного рахунку; фіскальний чек про покупку стартового пакету «Київстар»; два аркуші паперу з рукописним текстом (дозвіл); стартовий пакет із сім-картою оператора «Київстар» НОМЕР_3 ; грошові кошти, а саме 10 (десять) купюр номіналом 200 (двісті) грн. із серіями та номерами - УЕ5999994, ЗЄ9921473, ТЕ1386313, ЦА8757795, УБ6810411, CA1089330, CЄ0363040, TИ0988571, УE3399009, ЄЕ3635694; мобільний телефон із вставленою сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_4 , серійний номер НОМЕР_5 ; мобільний телефон із вставленою сім- картою мобільного оператора «Лайфселл» НОМЕР_6 , IMEI: НОМЕР_7 .

Речові докази: 1) один аркуш паперу з рукописним текстом, який поміщено в поліетиленовий спецпакет "Національна поліція України" №PSP2210808, 3 (три) квитанції про здійснення переказів грошових коштів на суму 14500 грн., квитанцію про поповнення мобільного рахунку, фіскальний чек про покупку стартового пакету «Київстар», два аркуші паперу з рукописним текстом (дозвіл), стартовий пакет із сім-картою оператора «Київстар» НОМЕР_3 , які згідно квитанцій №№001125, 001127 передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, - знищити; 2) мобільний телефон із вставленою сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_4 , серійний номер НОМЕР_5 , мобільний телефон із вставленою сім-картою мобільного оператора «Лайфселл» НОМЕР_6 , IMEI: НОМЕР_7 , які як знаряддя вчинення злочину згідно квитанції №001126 передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, - конфіскувати в дохід держави; 3) грошові кошти в сумі 2000 (дві тисячі) гривень 00 коп., які згідно акту прийому-передачі майна на зберігання від 08.01.2024 року передано у спецпакеті №PSP0005462 на зберігання до Департаменту регіональної каси перерахунку у м. Львів Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», - повернути потерпілій ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ); 4) плаття білого кольору із візерунками, кардиган чорного кольору торгової марки «LKA JNS DEW», розміру М, жіночу сумку білого кольору із написом «ELEGANCE» та металевим ремінцем, які передані на відповідальне зберігання обвинуваченій, - залишити у власності ОСОБА_5 ; 5) DVD-R диск із відеозаписами з камер відеоспостереження кіоску «Твій кебаб» за 30.08.2023 року - залишити у матеріалах кримінального провадження (в матеріалах судової справи).

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1