Справа № 353/578/24
Провадження № 1-кп/353/102/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2024 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора Тлумацького відділу Івано-Франківської окружної прокуратури - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тлумачі кримінальне провадження № 0000018, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстрованої по АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , громадянки України, непрацюючої, з середньою спеціальною освітою, одруженої, має на утриманні двоє малолітніх дітей, не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 заволоділа чужим майном шляхом обману (шахрайство), а також заволоділа чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Кримінальні правопорушення вчинені за таких обставин:

На початку вересня 2022 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливу мету, шляхом обману, на Інтернет ресурсі для розміщення оголошень «OLX» зі свого номеру телефону НОМЕР_1 розмістила завідомо неправдиве оголошення про оренду котеджу в АДРЕСА_3 за ціною 4000 гривень.

19 вересня 2022 року близько 19 год. 00 хв. в Інтернет ресурсі для розміщення оголошень «OLX» в особисті повідомлення до ОСОБА_4 написала ОСОБА_5 щодо оренди котеджу в с. Славське Стрийського району Львівської області. Під час переписки ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_5 про необхідність здійснення часткової передоплати на суму 2200 грн. на належну їй банківську карту № НОМЕР_2 , яка емітована в АТ «Таскомбанк» та заздалегідь була відкрита нею дистанційно, хоча послуги щодо оренди котеджу в ОСОБА_4 не було.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заволодіння грошовими коштами шляхом обману, не маючи послуги щодо надання котеджу в с. Славське Стрийського району Львівської області, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілої, використовуючи неправдиві відомості про оренду котеджу, 20.09.2022 року о 11 год. 49 хв. шляхом переказу на банківську карту № НОМЕР_2 отримала від ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 2200 грн., які остання добровільно перерахувала для часткової оплати за неіснуючу послугу оренди котеджу, будучи переконаною у виконанні зобов`язань ОСОБА_4 .

Після цього, ОСОБА_4 , отримавши від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 2200 грн., видалила переписку та оголошення про оренду котеджу на Інтернет ресурсі для розміщення оголошень «OLX» та розпорядилася ними на власний розсуд, а взяті на себе зобов`язання про оренду не виконала та не мала наміру їх виконувати, чим заподіяла матеріальну шкоду ОСОБА_5 на суму 2200 (Дві тисячі двісті) гривень.

Крім цього, у серпні 2023 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливу мету, шляхом обману, на Інтернет ресурсі для розміщення оголошень «OLX» зі свого номеру телефону НОМЕР_1 розмістила завідомо неправдиве оголошення про оренду котеджу в АДРЕСА_4 за ціною 4000 гривень.

24 серпня 2023 року близько 17 год. 00 хв. в Інтернет ресурсі для розміщення оголошень «OLX» в особисті повідомлення до ОСОБА_4 написала ОСОБА_6 щодо оренди котеджу в АДРЕСА_4 . Під час переписки ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_6 про необхідність здійснення часткової передоплати в сумі 1000 грн. на належну їй банківську карту № НОМЕР_3 , яка емітована у АТ «ПУМБ» та заздалегідь була відкрита нею дистанційно, хоча послуги щодо оренди котеджу в ОСОБА_4 не було.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заволодіння грошовими коштами шляхом обману, не маючи послуги щодо надання котеджу в с. Микуличин Надвірнянського району Івано-Франківської області, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілої, використовуючи неправдиві відомості про оренду котеджу, 24.08.2023 року о 23 год. 40 хв. шляхом переказу на банківську карту № НОМЕР_3 отримала від ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 1000 грн., які остання добровільно перерахувала для часткової оплати за неіснуючу послугу оренди котеджу, будучи переконаною у виконанні зобов`язань ОСОБА_4 .

Після цього, ОСОБА_4 , отримавши від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 1000 грн., видалила переписку та оголошення про оренду котеджу на Інтернет ресурсі для розміщення оголошень «OLX» та розпорядилася ними на власний розсуд, а взяті на себе зобов`язання про оренду не виконала та не мала наміру їх виконувати, чим заподіяла матеріальну шкоду ОСОБА_6 на суму 1000 (Одну тисячу) гривень.

Крім цього, 08.01.2024 року ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливу мету, шляхом обману, на Інтернет ресурсі для розміщення оголошень «OLX» зі свого номеру телефону НОМЕР_4 розмістила завідомо неправдиве оголошення про оренду котеджу в АДРЕСА_4 за ціною 3500 гривень.

18 січня 2024 року близько 20 год. 00 хв. на мобільний телефон НОМЕР_4 до ОСОБА_4 зателефонувала ОСОБА_7 разом із своїм чоловіком щодо оренди котеджу в АДРЕСА_4 . Під час розмови ОСОБА_4 повідомила про необхідність здійснення часткової передоплати в сумі 2000 грн. на належну їй банківську карту № НОМЕР_2 , яка емітована у АТ «Таскомбанк» та заздалегідь була відкрита нею дистанційно, хоча послуги щодо оренди котеджу в ОСОБА_4 не було.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заволодіння грошовими коштами шляхом обману, не маючи послуги щодо надання котеджу в с. Яблуниця Надвірнянського району Івано-Франківської області, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілої, використовуючи неправдиві відомості про оренду котеджу, 18.01.2024 року о 21 год. 31 хв. шляхом переказу на банківську карту № НОМЕР_2 отримала від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 2000 грн., які остання добровільно перерахувала для часткової оплати за неіснуючу послугу оренди котеджу, будучи переконаною у виконанні зобов`язань ОСОБА_4 .

Після цього, ОСОБА_4 , отримавши від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2000 грн., видалила оголошення про оренду котеджу на Інтернет ресурсі для розміщення оголошень «OLX» та розпорядилася ними на власний розсуд, а взяті на себе зобов`язання про оренду не виконала та не мала наміру їх виконувати, чим заподіяла матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 на суму 2000 (Дві тисячі) гривень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, визнала повністю та беззастережно, не заперечила та повністю підтвердила обставини вчинених нею кримінальних правопорушень відповідно до викладеного, ствердила, що вона дійсно на початку вересня 2022 року, у серпні 2023 року та 08.01.2024 року, перебуваючи за місцем свого проживання, на Інтернет ресурсі для розміщення оголошень «OLX» зі своїх номерів телефонів розміщала оголошення про оренду котеджів відповідно в АДРЕСА_3 за ціною 4000 гривень, в с. Микуличин Надвірнянського району Івано-Франківської області за ціною 4000 гривень, в с. Яблуниця Надвірнянського району Івано-Франківської області за ціною 3500 гривень. 19 вересня 2022 року в Інтернет ресурсі для розміщення оголошень «OLX» в особисті повідомлення до неї написала ОСОБА_5 щодо оренди котеджу в АДРЕСА_3 , 24 серпня 2023 року - написала ОСОБА_6 щодо оренди котеджу в АДРЕСА_4 , а 18 січня 2024 року - на її мобільний телефон зателефонувала ОСОБА_7 разом із своїм чоловіком щодо оренди котеджу в АДРЕСА_4 . Під час переписки вона повідомляла їх про необхідність здійснення часткової передоплати на належні їй банківські карти, хоча послуги щодо оренди котеджів у неї не було. Вона отримала від ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 2200 грн., від ОСОБА_6 - у сумі 1000 грн., від ОСОБА_7 - у сумі 2000 грн. Отримані грошові кошти вона не мала наміру повертати. Після цього, вона видаляла переписки та оголошення про оренду котеджів на Інтернет ресурсі та розпоряджалася коштами на власний розсуд, а взяті на себе зобов`язання про оренду не виконувала.

У вчиненному ОСОБА_4 щиро розкаюється, дуже шкодує, що так сталось, на даний час потерпілим повністю відшкодували завдані збитки, просила вибачення у них, розуміє, що вчинила неправильно, запевняє суд, що більше такого не повториться, просить її суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки обвинувачена повністю визнала свою вину в інкримінованих їй органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях, погодилася з кваліфікацією вчинених нею діянь, а учасники судового провадження не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчинених кримінальних правопорушеннях знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), та за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

У судових дебатах прокурор ОСОБА_3 просив визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, та з урахуванням всіх обставин справи призначити їй покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 2000 (Двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (Тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок, за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді 2 (Двох) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України просив призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - 2 (Два) роки позбавлення волі. На підставі ст. 79 КК України просив звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного їй покарання у виді 2 (Двох) років позбавлення волі з випробуванням на іспитовий строк 1 (Один) рік. Просив скасувати арешт, накладений на тимчасово вилучене майно, питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, яке вчинила ОСОБА_4 , є кримінальним проступком, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, - є нетяжким злочином.

Суд враховує дані про особу винної, а саме те, що вона до кримінальної відповідальності притягуються вперше, не працює, перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, одружена, являється особою молодого віку, має на утриманні двоє малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.с. 60-66), негативно ставиться до вчиненого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої згідно ст. 66 КК України, суд визнає її щире каяття, беззастережне визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданих збитків, від вчинених кримінальних правопорушень тяжких наслідків не наступило, обвинувачена шкодує про вчинене, просила вибачення у потерпілих та те, що останні не мають до неї претензій матеріального і морального характеру, матеріальні збитки їм відшкодовано, просять обвинувачну суворо не карати.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Крім цього, з досудової доповіді, складеної Івано-Франківським районним сектором № 5 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, від 12.06.2024 року щодо обвинуваченої ОСОБА_4 вбачається середній рівень ризику ймовірності вчинення нею повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, а виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства можливе. У випадку прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає за доцільне, крім обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на неї додатковий обов`язок, передбачений ч. 3 ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с. 51-55).

За таких обставин, з врахуванням позиції прокурора та обвинуваченої, висловлених у судових дебатах щодо міри покарання обвинуваченій, думки потерпілих, які просили обвинувачену суворо не карати, та висновку органу пробації, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, у виді штрафу та в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України слід призначити обвинуваченій ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, фактичних обставин кримінального провадження та характеру злочинних діянь, відсутність спричинення тяжких наслідків, з огляду на особу винної, наявності у справі обставин, які пом`якшують покарання, відсутності обставин, які його обтяжують, приймаючи до уваги відношення обвинуваченої до вчиненого, а також те, що в останньої на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, а саме: син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які не досягли семи років (а.с. 62, 63), та те, що обвинувачена ОСОБА_4 вагітна і знаходиться на обліку в ЖК КНП «Тлумацької ЦМЛ» з діагнозом: вагітність ІІІ, 29 тижнів (а.с. 66), суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_4 зможе довести своє виправлення без реального відбування покарання, а тому на підставі ст. 79 КК України вважає за можливе звільнити обвинувачену від відбування такого покарання з випробуванням, встановивши необхідний іспитовий строк та відповідні обов`язки з числа передбачених ст. 76 КК України.

Призначення саме такого покарання, на думку суду, буде відповідати не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 20.03.2024 року, на майно, вилучене 16.03.2024 року під час обшуку за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_10 та ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 , слід скасувати згідно ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання речових доказів суд вирішує керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

У кримінальному провадженні процесуальних витрат немає.

Питання щодо обрання та зміни запобіжного заходу судом не вирішується, оскільки учасниками процесу відповідних клопотань не заявлялось.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України - 2000 (Дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (Тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок штрафу;

- за ч. 2 ст. 190 КК України - 1 (Один) рік позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - 1 (Один) рік позбавлення волі.

На підставі ст. 79 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного їй покарання у виді 1 (Одного) року позбавлення волі з випробуванням на іспитовий строк 1 (Один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_4 наступні обов`язки протягом іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 20.03.2024 року, на майно, вилучене 16.03.2024 року під час обшуку за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по АДРЕСА_2 , а саме: мобільний телефон марки «Redmi Note 11», ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , серійний номер НОМЕР_7 , із сім-картами операторів мобільно зв`язку НОМЕР_1 та НОМЕР_8 , який упаковано у спец-пакет № KIV2140579, опечатано, підписано понятими; мобільний телефон марки «iPhone X», ІМЕІ НОМЕР_9 , серійний номер НОМЕР_10 , із сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_11 , який упаковано у спец-пакет № KIV 2140573, опечатано, підписано понятими; мобільний телефон марки «Хіаоmi», IМЕІ 1: НОМЕР_12 , ІМЕІ 2: НОМЕР_13 , із сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_14 , який упаковано у спец-пакет № WAR 0038253, опечатано, підписано понятими; планшетний пристрій марки «Lenovo» моделі «TB128XU», ІМЕІ НОМЕР_15 , серійний номер НОМЕР_16 , із сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_17 , який упаковано у спец-пакет № WAR 1084509, опечатано, підписано понятими; банківські картки: АТ «Ощадбанк» НОМЕР_18 , АТ «ПриватБанк» НОМЕР_19 , АТ «ПриватБанк» НОМЕР_20 , АТ «Універсал Банк» НОМЕР_21 , які упаковано у спец-пакет № КІV 2140585, опечатано, підписано понятими; банківську картку АТ «ПриватБанк» НОМЕР_22 , яку упаковано у спец-пакет № КIV 2140580, опечатано, підписано понятими; пластикову скретч-картку до сім-картки НОМЕР_8 , серійний номер НОМЕР_23 , паперову упаковку до сім-картки НОМЕР_8 , паперову упаковку від сім-картки НОМЕР_24 , серійний номер НОМЕР_25 , які упаковано у спец-пакет № WAR 0038279, опечатано, підписано понятими; сім-картку оператора мобільного зв`язку із серійним номером НОМЕР_26 , яку упаковано у спец-пакет № WAR 0038277, опечатано, підписано понятими.

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню:

- Квитанцію про переказ грошових коштів на банківську карту № НОМЕР_2 на загальну суму 2000 гривень від 18.01.2024 року; лист № IF1-07/8/90 від 17.04.2024 на 1 арк., додаток № 1 на 1 арк., додаток № 2 на 1 арк., інформацію про сеанси зв`язку за період з 01.07.2022 по 15.03.2024 на 1 арк., виписку по рахунку НОМЕР_27 ОСОБА_4 на 1 арк., звіт по транзакціях з використанням/без використання БПК по рахунку НОМЕР_27 ОСОБА_4 на 1 арк., інформацію про вхід У ПУМБ-онлайн по клієнту ОСОБА_4 на 4 арк., заяву від 19.08.2023 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб на 2 арк., довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб на 1 арк., витяг з ДІЯ на ОСОБА_4 на 1 арк., фото ОСОБА_4 на 1 арк., які вилучені у АТ «Пумб»; електронний носій DVD-R диск із надписом «вих. 14369» та лист № 2139/47.7-БТ від 30.04.2024 на 1 арк. з інформацією, вилученою у АТ «Таскомбанк», які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

- мобільний телефон марки «IPHONE» моделі «IPHONE 13 Pro Max», ІМЕІ 1: НОМЕР_28 , ІМЕІ 2: НОМЕР_29 , із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_30 , який знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 , залишити їй;

- мобільний телефон марки «Redmi Note 10 5G», ІМЕІ 1: НОМЕР_31 , ІМЕІ 2: НОМЕР_32 , із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_33 , який знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_11 , залишити йому;

- мобільний телефон марки «Redmi Note 11», ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , серійний номер НОМЕР_7 , із сім-картами операторів мобільно зв`язку НОМЕР_1 та НОМЕР_8 ; мобільний телефон марки «iPhone X», ІМЕІ НОМЕР_9 , серійний номер НОМЕР_10 , із сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_11 ; мобільний телефон марки «Хіаоmi», IМЕІ 1: НОМЕР_12 , ІМЕІ 2: НОМЕР_13 , із сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_14 ; планшетний пристрій марки «Lenovo» моделі «TB128XU», ІМЕІ НОМЕР_15 , серійний номер НА1N895G, із сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_17 ; банківські картки: АТ «Ощадбанк» НОМЕР_18 , АТ «ПриватБанк» НОМЕР_19 , АТ «ПриватБанк» НОМЕР_20 , АТ «Універсал Банк» НОМЕР_21 ; банківську картку АТ «ПриватБанк» НОМЕР_22 ; пластикову скретч-картку до сім-картки НОМЕР_8 , серійний номер НОМЕР_23 , паперову упаковку до сім-картки НОМЕР_8 , паперову упаковку від сім-картки НОМЕР_24 , серійний номер НОМЕР_25 ; сім-картку оператора мобільного зв`язку із серійним номером НОМЕР_26 , які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області, повернути власникам.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію даного вироку суду не пізніше наступного дня після його ухвалення.

ГоловуючийОСОБА_1