16.04.2024 Справа № 756/4681/24
Справа №756/4681/24
Провадження №1-кс/756/967/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001286 від 09.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Києві, громадянина України, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неоднаразово судимий, останній раз 03.06.2016 року Оболонським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 129 КК України, до покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі,

УСТАНОВИВ:

У провадженні СВ Оболонського УП ГУ НП у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001286 від 09.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

11.04.2024 слідчий СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 без визначення розміру застави.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що в нічний час з 07.04.2024 року на 08.04.2024 року (точний час не встановлений) між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які перебували за адресою: АДРЕСА_2 , виник словесний конфлікт, у результаті чого, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 в ніч з 07.04.2024 на 08.04.2024 року, точний час не встановлений, перебуваючи за вищевказаною адресою, підійшов до ОСОБА_7 та почав наносити численні удари руками, ногами та тупими предметами, в область голови та грудної клітини, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді травми грудної клітини, від яких ОСОБА_7 помер в короткий проміжок часу.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились в умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Слідчим зазначено, що застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а також відповідними ризиками, передбаченими п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме тим, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки підозрюваному відомі їх адреси проживання; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не працює, не має джерела доходу, має не погашену судимість за злочин проти життя особи; може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Незастосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою унеможливить запобігання вказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим існує необхідність у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, оскільки злочин, у якому останній підозрюється, пов`язаний із застосуванням насильства.

Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання з викладених у ньому підстав, зазначила про обгрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри та існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Підозрюваний на шлях виправлення не став, має не погашену судимість, під час відбування покарання неодноразово порушував режим тримання у місцях позбавлення волі, у звязку з чим стосовно нього встановлювався адміністративний нагляд. Вважала, що будь-який інший запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Вказав на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри, оскільки долучені до клопотання матеріали не підоводять причетність його підзахисного до вчинення злочину, у якому він підозрюється. Щодо ризику впливу на свідків зазначив, що усі свідки, допитані під час досудового розслідування, не є очевидцями події злочину, про смерть потерпілого їм стало відомо зі слів самого підозрюваного Вилучені під час оглядів місця події особисті речі підозрюваного не містять слідів злочину. Крім того, вважав затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України незаконним, оскільки не існувало передбачених законом підстав для його затримання, про які зазначено у протоколі затримання.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

У провадженні СВ Оболонського УП ГУ НП у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001286 від 09.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

09.04.2024 о 14 год. 35 хв. за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, підставою затримання зазначено п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

10.04.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними матеріалами, а саме: протоколом затримання ОСОБА_5 від 09.04.2024; протоколами огляду місця події від 08.04.2024 та 09.04.2024; повідомленням Київського міського клінічного бюро СМЕ від 08.04.2024, згідно з яким за результатами судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_7 встановлено, що основною причиною смерті є дія тупого предмета (закрита травма грудної клітки); категорія смерті-насильницька, на тілі наявні тілесні ушкодження, які могли сприяти настанню смерті; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 10.04.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 10.04.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.04.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 10.04.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 09.04.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 09.04.2024 року.

Слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Матеріали кримінального провадження, на які посилається слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування у подальшому до підозрюваного іншого запобіжного заходу.

При цьому, слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі, хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення.

Щодо доводів захисника про незаконність затримання ОСОБА_5 слідчий суддя зазначає наступне.

Положеннями ст.ст. 3, 8 Конституції України встановлено засади верховенства права. Так, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 4 ст. 208, п. 6 ч. 3 ст. 42 КПК України підозрюваний має право вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Положеннями ст. 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Відповідно до ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Аналіз наведених норм свідчить, що слідчий суддя повинен перевірити законність фактичних підстав затримання. Крім того, за приписами ст. 206 КПК України, слідчий суддя може прийняти рішення лише про звільнення особи у разі її незаконного затримання.

Слідчим суддею встановлено, що 09.04.2024 о 14 год. 35 хв. ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні злочину за ч.2 ст. 121 КК України.

Протокол затримання ОСОБА_5 складений відповідно до вимог КПК України, містить посилання на передбачені законом підстави для затримання особи, а саме: п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, відповідно до якого підставою затримання є те, що безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Твердження захисника про незаконність затримання ОСОБА_5 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України, коли особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення, слідчий суддя вважає неспроможними, оскільки така підстава затримання у протоколі затримання від 09.04.2024 не зазначалася.

Протокол затримання містить зазначення місця, дати і точного часу (години і хвилини) затримання відповідно до положень ст. 209 КПК України, підписаний підозрюваним та захисником без жодних зауважень.

Відтак, порушень КПК України при затриманні ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України слідчим суддею не встановлено.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію, майновий стан та наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов заснованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Вирішуючи питання доцільності застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим; дані про особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий, зокрема за за злочин проти життя та здоров`я особи, під час відбування попереднього покарання неодноразово порушував режим тримання під вартою, підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, що свідчить про підвищену небезпеку протиправних дій підозрюваного.

У зв`язку з наведеним слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведені ризик можливого переховування підозрюваного від слідства та суду, при цьому, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися, зокрема, суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками; ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення та ризик перешкодження кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, на думку слідчого судді, існує ризик того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, оскільки підозрюваному відомо місце їх проживання, а отже, останній може схиляти свідків до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування, яке тільки розпочалося, а отже досудовим слідством ще не проведено весь обсяг запланованих процесуальних та слідчих (розшукових) дій, необхідних для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадженні.

У зв`язку з наведеним слідчий суддя приходить до висновку, що інші запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, не зможуть запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити, застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Обираючи підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права останнього, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Згідно зі ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Зважаючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-177, 183, 184, 193, 194 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001286 від 09.04.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, по 07.06.2024 включно без визначення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 16.04.2024 о 17 год. 40 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1