Справа № 192/1149/24
Провадження № 1-в/192/111/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2024 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про встановлення адміністративного нагляду

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Демурине Межівського району Дніпропетровської області, засудженого вироком Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2023 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В :

Начальник Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» звернувся до суду з поданням про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_3 , посилаючись на те, що дана особа звільняється умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом, а тому відповідно до положення п. «е» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» стосовно неї слід встановити адміністративний нагляд.

Представник Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України та засуджений в судове засідання не з`явилися. Згідно поданих письмових заяв, доданих до матеріалів справи, просили розглядати справу за їх відсутності (а.с.7,8). Прокурор в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи положення ч. 5 ст. 539 КПК України, згідно якої неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, судом здійснено судовий розгляд у відсутність належним чином повідомлених осіб без фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів згідно ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, дослідивши подані матеріали вважає, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» передбачено, що адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Пунктом «е» ч. 1 ст. 3 вказаного Закону передбачено, що адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, звільнених умовно-достроково від відбування покарання на підставі, визначеній статтею 81-1 Кримінального кодексу України. Адміністративний нагляд стосовно цих осіб здійснюється виключно в порядку, визначеному статтею 7-1 цього Закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2024 року звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом на невідбуту частину покарання 3 (три) роки 20 (двадцять) днів станом на день передачі засудженого до підрозділів Національної гвардії України для доставляння до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки згідно ч. 2 ст. 81-1 КК України. Ухвала набрала законної сили 04 червня 2024 року.

Таким чином стосовно ОСОБА_3 слід встановити адміністративний нагляд згідно вимог п. «е» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».

Згідно положень ст. 7-1 вказаного Закону, адміністративний нагляд за особами, звільненими з установ виконання покарань на підставі, визначеній статтею 81-1 Кримінального кодексу України, здійснюється командиром військової частини, в якій особа проходить військову службу. Особи, стосовно яких встановлено адміністративний нагляд, беруться у військовій частині на окремий облік.

Вирішуючи питання про встановлення адміністративного нагляду, суд посилається на те, що будь-яке втручання може бути виправданим відповідно до пункту 2 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо воно відповідає закону, переслідує одну або декілька законних цілей, наведених у пункті 2 ст. 8 Конвенції та є необхідним у демократичному суспільстві для досягнення будь-якої такої цілі.

Суд вважає, що втручання в право ОСОБА_3 на повагу до приватного життя ґрунтується на положеннях Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» та відповідні заходи, які просить встановити адміністрація колонії, переслідують законну мету запобігання вчиненню злочинів.

Стосовно виду обмежень, які необхідно застосувати до піднаглядного, то суд вважає, що з метою дотримання засудженим умов укладеного контракту та належного проходження військової служби на засудженого слід покласти обмеження щодо заборони перебування поза межами місця дислокації військової частини в якій проходить військову службу засуджений та місця перебування, визначеного безпосереднім командиром.

Суд вважає, що вказані обмеження є необхідними під час воєнного стану та пропорційні законній меті, яка переслідується шляхом встановлення таких заборон з огляду на те, що ОСОБА_3 добровільно виявив бажання на укладання контракту. Тому в задоволенні подання в частині встановлення інших видів обмежень слід відмовити.

Визначаючи термін адміністративного нагляду суд вважає, що враховуючи особу засудженого, злочин за який він відбував покарання, тому термін 1 рік є достатнім для дотримання мети адміністративного нагляду визначеній в ст. 2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».

Тому суд вважає, що в даному випадку є підстави для встановлення адміністративного нагляду строком 1 рік, а підстави для відмови в задоволенні подання відсутні.

Керуючись п. «е» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про встановлення адміністративного нагляду ОСОБА_3 задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_3 адміністративний нагляд строком на 1 (один) рік.

Заборонити ОСОБА_3 перебувати поза межами місця дислокації військової частини, з якою укладено контракт та місця перебування, визначеного безпосереднім командиром.

Відмовити в задоволенні подання в частині встановлення заборони виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі дислокації військової частини та місця перебування, визначеного безпосереднім командиром без дозволу командира військової частини, з якою укладено контракт.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня отримання копії постанови.

Суддя ОСОБА_1