У Х В А Л А

Іменем України

25 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000066 від 20.07.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив скасувати арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.10.2017 по справі №127/21363/17, а саме на автомобіль марки та моделі «МАН 18.224», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Клопотання мотивовано тим, що заявник придбав даний автомобіль в 2013 році по дорученню, та по теперішній час користується ним. Під час переоформлення даного автомобіля стало відомо, що на нього накладено арешт по кримінальному провадженню №0000066.

На підставі викладеного заявник звернувся до суду з вищевказаним клопотанням та просив його задовольнити.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак 22.03.2024 звернувся до суду з заяву, в якій просив розгляд клопотання проводити у його відсутність, у якій також зазначив про те, що вимоги клопотання підтримує в повному обсязі.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, з огляду на таке.

Згідно зі статтею 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з частиною четвертою статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, в провадженні слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Вінницькій області перебувало кримінальне провадження №0000066 від 20.07.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи протягом 2016-2017 років на території м. Могилів-Подільський Вінницької області здійснюють незаконне виготовлення підакцизних товарів горілки і коньяку із недоброякісної сировини, що становить загрозу для життя та здоров`я людей. Виготовлення фальсифікованих алкогольних напоїв здійснюється в приміщеннях не призначених для цього, а в антисанітарних умовах. В подальшому незаконно виготовлені підакцизні товари фальсифікована горілка та коньяк та сировина для їх виготовлення, незаконно збуваються на території України, в тому числі і у Вінницькій області із використанням служб доставки.

Згідно повідомлення на відділ оперативного реагування штабу оперативного управління ГУ ДФС у Вінницькій області встановлено, що в населеному пункті Серебрія Могилів-Подільського району Вінницької області 05.10.2017 о 01 год. 30 хв. зупинено вантажний автомобіль марки МАН 18.224 державний номерний знак НОМЕР_1 , який використовується невстановленими особами для незаконного транспортування спирту.

Інформація щодо наявності в середині вказаного автомобіля спирту підтверджується характерним запахом спирту, який відчувається на відстані від автомобіля.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого Макарівським МРЕВ ДАЇ ГУ МВС України у Київській області, власником вантажного автомобіля марки МАН 18.224 д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , являється ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 жовтня 2017 року, у справі №127/21363/17, накладено арешт на майно вилучене під час проведення обшуку автомобіля марки «МАН 18.224» д.н.з. НОМЕР_1 від 05.10.2017, а саме: автомобіль марки «МАН 18.224» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_4 , 5 (п`ять) поліетиленових ємностей ємністю по 1000 (тисячу) літрів кожна, 23 (двадцять три) поліетиленових бочки ємністю по 200 (двісті) літрів кожна повністю заповнених рідиною характерним запахом спирту, 1 (один) мобільний телефон чорного кольору NOKIA модель 105 ІМЕІ НОМЕР_4 , 2 (дві) пластикових пломби жовтого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та страховий поліс №АК/2130024 від 27.11.2016..

В подальшому, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000079 від 09.10.2017 по обвинуваченню ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, направлено до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області для розгляду по суті.

Однак, ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05.06.2020 по справі №138/152/20 кримінальне провадження за №0000079 від 09.10.2017 по обвинуваченню Збара ОСОБА_5 за ч.1 ст.204 КК України (в редакції Закону від 18.02.2016) закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, в резолютивній частині вказаної ухвали зазначено про те, що автомобіль марки «МАН 18.224» державний номерний знак НОМЕР_1 та телефон марки «Nokia» моделі «IOS», залишено обвинуваченому ОСОБА_3 , в якого вони знаходиться на зберіганні.

Таким чином, з вказаної ухвали суду вбачається, що судом та прокурором не було прийнято рішення про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000079 від 09.10.2017.

Визначаючись щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя виходить з того, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. (ст. 2 КПК)

Відповідно до частини першої та другої статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом (КПК України).

Згідно з пунктом 18 статті 3 КПК України слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За змістом вказаної норми однією з головних функцій слідчого судді є насамперед здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження під час досудового розслідування кримінального провадження.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За правилами визначеними частиною першою статті 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

З аналізу вищенаведених норм слідує висновок про те, що слідчий суддя здійснює повноваження судового контролю, в тому числі, щодо накладення та скасування арешту майна, виключно в межах здійснення досудового розслідування, яке розпочинається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та завершується днем звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або ж днем ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Частиною третьою статті 26 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (КПК України).

В той же час, Велика Палата Верховного суду у постанові від 30.06.2020 при розгляді справи №727/2878/19 сформувала правовий висновок наступного змісту:

- на слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу. З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду вважає, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

- таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Проте, як зазначено вище та встановлено судом, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000079 від 09.10.2017 по обвинуваченню ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, направлено до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області для розгляду по суті та ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05.06.2020 по справі №138/152/20 кримінальне провадження за №0000079 від 09.10.2017 по обвинуваченню Збара ОСОБА_5 за ч.1 ст.204 КК України (в редакції Закону від 18.02.2016) закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Отже, кримінальне провадження №0000079 закрито ухвалою суду, а не постановою слідчого.

При цьому, відповідно до частини четвертої статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Зі змісту та аналізу даної норми слідує висновок, що судом уповноваженим скасувати арешт є саме той суд, який приймав (приймає) рішення про закриття кримінального провадження, а не слідчий суддя.

Таким чином, оскільки кримінальне провадження за №0000079 від 09.10.2017 по обвинуваченню Збара ОСОБА_5 за ч.1 ст.204 КК України (в редакції Закону від 18.02.2016), закрито ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05.06.2020 по справі №138/152/20, саме Могилів-Подільський міськрайонний суду Вінницької області уповноважений на вирішення питання про скасування арешту майна у даному кримінальному провадженні.

При цьому, та обставина, що Могилів-Подільським міськрайонним суду Вінницької області кримінальне провадження уже закрито, а питання скасування арешту не вирішено, не має правового значення, оскільки чинний КПК не містить заборон, а власник майна не позбавлений можливості звернутися до суду, який закрив кримінальне провадження, з відповідним клопотання про скасування арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, правові підстави для задоволення клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000066 від 20.07.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України, відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 98, 170, 173, 174, 309, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000066 від 20.07.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя