Справа № 302/273/24
Провадження № 1-кп/302/72/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.03.2024 рокусмт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження №0000031 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Синевирська Поляна, Міжгірського району Закарпатської області, який має повну загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

20.02.2024 року, біля 23-00 годин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на вулиці, неподалік будинку АДРЕСА_1 , затіяв сварку із потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканкою будинку АДРЕСА_1 , в ході якої, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх можливі суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи на меті заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_5 , від чого остання впала на асфальтне покриття та ОСОБА_4 наніс їй ще декілька ударів кулаками рук в область спини.

У результаті своїх протиправних дій, ОСОБА_4 , згідно з висновком судового-медичного експерта № 21-м від 23.02.2024 року, спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах лівого плечового суглобу та суборбітального синця на шкірних покривах обличчя зліва. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути стиснуті пальці в кулак сторонньої особи.

По давності вкладаються в час події, яка мала місце 20.02.2024 року. Розладу здоров`я за собою не потягли і по цій ознаці, відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я. Малоймовірно, що дані тілесні ушкодження могли виникнути при падінні з висоти власного зросту, а є наслідками локального удару.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, що кваліфікується як умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно із заявою ОСОБА_4 від 04.03.2024 року, яка була підписана ним в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_4 визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. При цьому, ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно положень ч.2 ст.302 КПК України, а також погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні (а.с.9-10).

Згідно із заявою потерпілої ОСОБА_5 від 04.03.2024 року, потерпіла по справі не заперечує проти розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_4 у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Під час досудового розслідування ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні (а.с.1).

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Згідно з ч.2 ст.302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні, та за відсутності учасників судового провадження і ухвалити вирок.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості. При цьому, суд дослідив матеріали кримінального провадження, а саме: Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 23.02.2024 року (а.с.1-2), протокол прийняття заяви ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.02.2024 року (а.с.3), постанову про призначення групи прокурорів у даному кримінальному провадженні від 23.02.2024 року (а.с.6); постанову про визнання потерпілою ОСОБА_5 від 23.02.2024 року (а.с.8); висновок судово-медичної експертизи № 21-м від 26.02.2024 року відносно потерпілої ОСОБА_5 ,, складений судово-медичним експертом Хустського районного відділення СМЕ ОСОБА_7 (а.с.12-13); протокол допиту потерпілої ОСОБА_5 від 23.01.2024 (а.с.16-17); протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 01.03.2024 року (а.с.18-21); письмове пояснення ОСОБА_4 від 01.03.2024 року (а.с.22-23); повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 01.03.2024 року за ч.1 ст.125 КК України (а.с.41-43), протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 01.03.2024 (а.с.44-46); доручення про надання безплатної вторинної правової допомоги по кримінальному провадженню адвокатом ОСОБА_6 від 04.01.2024 № 001-070000585 (а.с.52); характеризуючі матеріали відносно обвинуваченого ОСОБА_4 (а.с.24-35).

Вивчивши обвинувальний акт, додані до нього заяви обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , матеріали досудового розслідування, суд вважає, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) за тих обставин, як вони викладені в обвинувальному акті, та ці обставини жодною стороною не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, у тому числі щодо беззаперечного визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що відповідно до положень ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується ч.2 ст.50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує обставини вчиненого ним кримінального проступку, його наслідки, які не є тяжкими, спосіб вчинення такого і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення кримінального проступку, особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст.89 КК України, проте раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного кримінального правопорушення (проступку), однак належні висновки для себе не зробив та знову вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи та який, відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнав повністю, у скоєному розкаявся, що суд відносить до обставин, які пом`якшують його покарання. Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом встановлено вчинення ним кримінального проступку у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 на теперішній час ніде не працевлаштований, регулярного доходу та постійного джерела прибутку немає, стійкі соціальні зв`язки у ОСОБА_4 відсутні: на його утриманні неповнолітні діти чи непрацездатні особи не знаходяться, особою з інвалідністю ОСОБА_4 не являється, на диспансерному обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра він не перебуває. Разом з тим, ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та чітко визначене місце проживання, за яким характеризується позитивно, та як вбачається з наданої характеристики Синевирської сільської ради Хустського району Закарпатської області, ОСОБА_4 в побуті працьовитий, доброзичливий, спокійний.

З урахуванням тяжкості та обставин вчинення кримінального проступку, а також враховуючи особу обвинуваченого, його вік, сімейний та матеріальний стан, а також щире каяття у скоєному, відсутність на теперішній час матеріальних та/або моральних претензій до обвинуваченого з боку потерпілої ОСОБА_5 , а також відсутність судимостей, проте суд враховує раніше притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ст.125 КК України, відсутність належних висновків щодо вчинення ним аналогічних злочинних діянь, тому суд вважає необхідним та достатнім призначити ОСОБА_4 покарання, не пов`язане з ізоляцією його від суспільства та знаходить підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 покарання за скоєння кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у вигляді громадських робіт, у максимальних межах санкції ч.1 ст.125 КК України.

При цьому, суд приходить до висновку, що даний вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень (проступків), а також відповідає тяжкості кримінального проступку та особі обвинуваченого ОСОБА_4 .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_5 не заявлено.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.302,368,370,374,381-382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня винесення вироку. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Міжгірського районного суду ОСОБА_1

Закарпатської області