Справа № 953/4883/23
н/п 1-кс/953/2435/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" квітня 2024 р. м.Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
Згідно з відміткою на поштовому конверті клопотання про арешт майна направлено на адресу Київського районного суду м. Харкова 30 березня 2024 року.
Орган досудового розслідування встановив, що у березні 2023 року, більш точний час досудовим розслідування не встановлений, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в державній установі «Харківський слідчий ізолятор», діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення розробив злочинний план щодо незаконного придбання, зберігання та пересилання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу на території Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», що розташована за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, 99.
Досудовим розслідуванням встановлено, що до вказаної злочинної діяльності ОСОБА_6 залучив у тому числі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , який не був обізнаний про злочинну діяльність організованої групи, яку очолив ОСОБА_6
29 березня 2024 року у період часу з 06 години 44 хвилини до 10 години 02 хвилини на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , проведений обшук, під час якого виявлено та вилучено вищевказане майно, власниками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_13 .
Слідчий вказує, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом та може містити в собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження.
З урахуванням викладеного, є достатні підстави вважати, що предмети та речі, вилучені під час проведення обшуку, відповідають вимогам ст. ст. 98, 170 КПК України з наведених вище підстав та з метою забезпечення збереження речових доказів, які мають значення для кримінального провадження, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
Слідчий ОСОБА_14 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій просив клопотання задовольнити.
Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, до матеріалів клопотання долучена заява, в якій просив розглядати клопотання про арешт майна за його відсутності, щодо задоволення клопотання не заперечував.
Власник майна - ОСОБА_13 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся своєчасно, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ст. 172 КПК України неприбуття у судове засідання викликаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.
Оскільки учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання дійшов такого висновку.
Як вбачається з долучених до клопотання матеріалів 29 березня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
Зі змісту протоколу обшуку від 29 березня 2024 року вбачається, що 29 березня 2024 року у період часу з 06 години 44 хвилини до 10 години 02 хвилини на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27 березня 2024 року за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 проведений обшук, під час якого виявлено та вилучено: прозорий полімерний пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору; два паперових згортки з речовиною рослинного походження зеленого кольору; коробку сірого кольору з картону з речовиною рослинного походження зеленого кольору; дерев`яну кришку з бочки, в середині якої міститься речовина рослинного походження зеленого кольору; прозорий полімерний пакет, в середині якого міститься три згортки з фольги з кристалічною речовиною білого кольору; банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_8 ; та належні ОСОБА_13 банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 ; банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 ; банківську картку АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_4 ; мобільний телефон ТМ «Tecno KE5» з Sim-карткою НОМЕР_5 ; imei1: НОМЕР_6 , imei2: НОМЕР_7 ; прозорий полімерний пакет із маркуванням «32», в середині якого міститься п`ять паперових згортків із кристалічною речовиною білого кольору; прозорий полімерний пакет із маркуванням «31», в середині якого міститься вісім паперових згортків із кристалічною речовиною білого кольору; прозорий полімерний пакет із маркуванням «3», в середині якого міститься один паперовий згорток із кристалічною речовиною білого кольору; лист (аркуш паперу) із чорновими записами.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститись у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вважає, що слідчий довів, що тимчасово вилучене 29 березня 2024 року під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: прозорий полімерний пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору; два паперових згортки з речовиною рослинного походження зеленого кольору; коробку сірого кольору з картону з речовиною рослинного походження зеленого кольору; дерев`яну кришку з бочки, в середині якої міститься речовина рослинного походження зеленого кольору; прозорий полімерний пакет, в середині якого міститься три згортки з фольги з кристалічною речовиною білого кольору; банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_8 , є доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, зберегло або може зберігати на собі сліди його вчинення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Отже, відповідно до ст. 91 КПК України вищевказане майно, на яке слідчий просить накласти арешт, має важливе доказове значення у цьому кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Вирішуючи питання про накладення арешту на вилучені під час обшуку предмети, які належать ОСОБА_13 , який не має жодного відношення до цього кримінального провадження: банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 ; банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 ; банківську картку АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_4 ; мобільний телефон ТМ «Tecno KE5» з Sim-карткою НОМЕР_5 ; imei1: НОМЕР_6 , imei2: НОМЕР_7 ; прозорий полімерний пакет із маркуванням «32», в середині якого міститься п`ять паперових згортків із кристалічною речовиною білого кольору; прозорий полімерний пакет із маркуванням «31», в середині якого міститься вісім паперових згортків із кристалічною речовиною білого кольору; прозорий полімерний пакет із маркуванням «3», в середині якого міститься один паперовий згорток із кристалічною речовиною білого кольору; лист (аркуш паперу) із чорновими записами, слідчий суддя виходить з того, що положеннями ч. 7 ст. 237 КПК України передбачено, що предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження, тому вважає за необхідне накласти арешт на прозорий полімерний пакет із маркуванням «32», в середині якого міститься п`ять паперових згортків із кристалічною речовиною білого кольору; прозорий полімерний пакет із маркуванням «31», в середині якого міститься вісім паперових згортків із кристалічною речовиною білого кольору; прозорий полімерний пакет із маркуванням «3», в середині якого міститься один паперовий згорток із кристалічною речовиною білого кольору.
Так, на час подання даного клопотання криміналістичне дослідження вилучених речовин не було завершене, що не дає можливості зробити висновок про належність вказаних речовин до предметів, які вилучені законом з обігу.
При цьому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання у частині накладення арешту на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 ; банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 ; банківську картку АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_4 ; мобільний телефон ТМ «Tecno KE5» з Sim-карткою НОМЕР_5 ; imei1: НОМЕР_6 , imei2: НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_13 , не підлягає задоволенню, оскільки слідчим у клопотанні жодним чином не мотивовано, на якій правовій підставі вказане майно слід арештувати, а також не обґрунтовано, яке доказове значення у цьому кримінальному провадженні має зазначене вище майно, враховуючи при цьому, що власником такого майна є особа, яка не має ніякого процесуального статусу у цьому провадженні.
Слідчий суддя зауважує, що питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна входить до дискреційних повноважень органу досудового розслідування у визначених законодавством межах та відповідно до положень Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27 серпня 2010 року № 51/401/649/471/23/125.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131-132, 170-173 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт шляхом встановлення заборони користування, розпорядження та відчуження на тимчасово вилучене 29 березня 2024 року обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: прозорий полімерний пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору; два паперових згортки з речовиною рослинного походження зеленого кольору; коробку сірого кольору з картону з речовиною рослинного походження зеленого кольору; дерев`яну кришку з бочки, в середині якої міститься речовина рослинного походження зеленого кольору; прозорий полімерний пакет, в середині якого міститься три згортки з фольги з кристалічною речовиною білого кольору; прозорий полімерний пакет з маркуванням «32» в середині якого міститься п`ять паперових згортків з кристалічною речовиною білого кольору; прозорий полімерний пакет з маркуванням «31» в середині якого міститься вісім паперових згортків з кристалічною речовиною білого кольору; прозорий полімерний пакет з маркуванням «3» в середині якого міститься один паперовий згорток з кристалічною речовиною білого кольору; банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_8 .
У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.
Тимчасово вилучене майно - банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 ; банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 ; банківську картку АБ «Укргазбанк» № НОМЕР_4 ; мобільний телефон ТМ «Tecno KE5» з Sim-карткою НОМЕР_5 ; imei1: НОМЕР_6 , imei2: НОМЕР_7 , лист А4 з чорновими записами - негайно повернути власнику - ОСОБА_13 .
Майно, на яке накладено арешт, зберігати у встановленому законодавством порядку.
Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1