Провадження № 1-кп/344/598/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

та захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борно-Суліново Республіки Польща, українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 перевищив межі необхідної оборони та умисно заподіяв тяжкі тілесні ушкодження за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на протязі тривалого періоду часу проживали в закинутому будинку АДРЕСА_1 . Час від часу між ними виникали конфлікти через побутові речі. 02 серпня 2023 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт з приводу заробітної плати та купівлі продуктів харчування для спільного проживання, після конфлікту ОСОБА_4 пішов на роботу. Цього ж дня, ОСОБА_4 прийшов по місцю свого проживання в закинутий будинок АДРЕСА_1 та ліг спати, так як був втомленим. В цей час до приміщення кімнати прийшов ОСОБА_6 , в якого виник неправомірний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Реалізовуючи свій неправомірний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_6 взяв дерев`яну палицю, підійшов до ліжка, де спав ОСОБА_4 , та почав наносити дерев`яною палицею та кулаком удари останньому. В подальшому ОСОБА_4 прокинувся від сильного болю та побачив, що ОСОБА_6 тримає у руці дерев`яну палицю і наносить йому удари в різні ділянки тіла, а саме в область гомілки, потилицю, передпліччя, плеча та кисті. В цей час ОСОБА_4 різко піднявся з ліжка і схопив руками палицю, якою ОСОБА_7 наносив удари, проте, ОСОБА_6 маючи перевагу у фізичній силі, здійснив поворот тулубом і жбурнув ОСОБА_4 на підлогу. В результаті падіння ОСОБА_4 вдарився об приліжкову тумбу. В результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_4 відчув сильний фізичній біль та усвідомлюючи, що не в змозі рівно протистояти діям ОСОБА_6 , відчуваючи безпосередню загрозу своєму життю та здоров`ю, захищаючись від суспільно-небезпечного посягання зі сторони ОСОБА_6 , з метою негайного його відвернення та припинення, маючи на меті захиститись від протиправних дій останніх, діючи умисно, з перевищенням меж необхідної оборони, усвідомлюючи, що такий спосіб захисту не відповідає небезпечності посягання, взяв у праву руку кухонний ніж, який лежав на приліжковій тумбі та наніс один удар в область грудної клітки зліва. В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітки зліва з ушкодженням м`яких тканин та пристінкової плеври, яка ускладнилась гемопневмотораксом зліва, що викликало необхідність у проведенні оперативного лікування (дренування грудної порожнини по Бюлау), які відповідно до висновку судово-медичного експерта, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечні для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю і беззастережно, підтвердив всі без винятку викладені в обвинувальному акті обставини та суду пояснив, що 02 серпня 2023 року він, будучи втомленим та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до квартири колеги Вадима, що по АДРЕСА_1 , та ліг спати. Через деякий час прокинувся від болю і побачив, що знайомий по роботі ОСОБА_8 , будучи в стані сп`яніння та фізично здоровіший за нього, б`є його по ногах дерев`яною палицею. ОСОБА_9 вдарив його близько п`ять раз по ногам і кілька раз в груди. Він намагався припинити це словесно, але ОСОБА_9 не вступався, а ще вдарив його і він впав на підлогу. Він почав боронитися від ОСОБА_10 і йому під праву руку попався ніж, який був на тумбочці і яким він вдарив останнього. Після чого ОСОБА_9 , тримаючись за живіт зліва вийшов на вулицю, злегка виступала кров, а він подумав, що нічого серйозного, ліг спати. Через півтора години прийшли працівники поліції і затримали його. Того дня більше нікого в цьому житлі не було. Він розумів, що такий спосіб захисту не відповідає небезпечності посягання і він перевищив межі необхідної оборони. Раніше між ним та ОСОБА_10 виникали конфлікти, останній постійно був у стані сп`яніння. У вчиненому щиро каявся, просив суворо його не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються і визнаються самим обвинуваченим. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ст. 124 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином; дані про особу винного; його вік; стан здоров`я та його майновий стан; він офіційно не працює; є особою з інвалідністю -1 перша група; учасник бойових дій; не одружений; на обліку в лікарів психіатра та нарколога він не перебуває; вперше притягається до кримінальної відповідальності раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття.

Обставина, яка б обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього, в досудовій доповіді Івано-Франківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області про обвинуваченого зазначено про середній рівень ризику ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення та високий рівень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. Виправлення ОСОБА_4 на думку органу пробації без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, в тому числі окремих осіб. На думку органу пробації виконання покарання у громаді для обвинуваченого ОСОБА_4 можливе за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, обвинуваченого та його захисника, які просили мінімального покарання в межах відбутого строку перебування під вартою, суд, виходячи з принципу індивідуалізації та співмірності покарання, вважає, що ОСОБА_4 слід призначити основне покарання у виді обмеження волі в межах санкції ст. 124 КК України, з урахуванням вимог ст. 72 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні, долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, а арешт, накладений на майно, - скасувати.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його фактичного затримання, тобто з 02 серпня 2023 року.

Відповідно до ст. 72 КК України в строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати термін його попереднього ув`язнення з 02 серпня 2023 року до дня набрання вироком суду законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази: диски з відеозаписами (постанови слідчого від 26 вересня 2023 року та від 17 листопада 2023 року), - зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення; ніж (постанова слідчого від 03 серпня 2023 року), - знищити; одяг (постанова слідчого від 28 серпня 2023 року), - повернути спадкоємцям потерпілого ОСОБА_6 ; одяг (постанова слідчого від 02 серпня 203 року), - повернути ОСОБА_4 .

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 серпня 2023 року на майно, - скасувати.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію.

Головуючий-суддя Роман ХОРОСТІЛЬ