Справа № 344/1770/24
Провадження № 1-кс/344/911/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження №0000083 від 31.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою про скасування постанови слідчого П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові від 29 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000083 від 31.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.

В обґрунтування скарги покликався на невірне посилання слідчого на пункт 9-1 ч.1 ст.284 КПК України, як на підставу для закриття кримінального провадження, оскільки склади кримінальних правопорушень, які передбачені ст. 366 та ст. 367 КК України є різними. Також зауважував на неповному обсязі проведених слідчим у кримінальному провадженні №0000083 слідчих та процесуальних дій.

В судовому засіданні скаржник та його представник адвокат ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали, просили її задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні проти вимог скарги заперечив, посилаючись на їх необґрунтованість, просив в задоволенні скарги відмовити. На адресу суду надав матеріали кримінальних проваджень №0000083 та №0000106.

Проаналізувавши пояснення скаржника, його представника, дослідивши матеріали скарги та ознайомившись зі змістом постанови про закриття кримінального провадження, а також матеріалами кримінальних проваджень №0000083 та №0000106, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Статтею 22 Кримінального процесуального кодексу України (надалі - «КПК України») передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Підстави закриття кримінального провадження визначено статтею 284 КПК України.

Так, кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема:

9-1) існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності (пункт 9-1 частини 1 статті 284 КПК України).

Чинний КПК України не встановлює вичерпного переліку дій, які є обов`язковими до вчинення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення.

При проведені досудового розслідування слідчий, дізнавач чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, та, передусім, враховуючи закріплені статтею 2 КПК України завдання кримінального судочинства, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення в рамках відповідного кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя звертає особливу увагу на те, що відповідно до частини 2 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові перебувало кримінальне провадження №0000083 від 31.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15.09.2022 року про необхідність внесення відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 .

Постановою слідчого П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові від 29 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження №0000083 від 31.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, закрито у зв`язку із існуючою не скасованою постановою старшого слідчого Четвертого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000106 від 27.08.2021 року на підставі ч.1 п.2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю у діях слідчих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 складу злочину, тобто на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вважаючи вищевказану постанову про закриття кримінального провадження незаконною, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з даною скаргою про скасування цієї постанови.

Як зазначено Вищим антикорупційним судом в Ухвалі від 02 листопада 2023 року у справі № 991/9403/23 «… з метою виконання завдань кримінального провадження та дотримання загальних засад його здійснення, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, а саме здійснення всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у їх сукупності».

У іншій справі за №991/10650/23 в Ухвалі від 18 грудня 2023 року Вищим антикорупційним судом зазначено наступне:

«28. Водночас, за змістом ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається за загальним правилом на слідчого та прокурора.

29. Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

30. Частиною 1 ст. 94 КПК України передбачено, що, зокрема, слідчий, прокурор, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

31. Отже, вищенаведені положення кримінального процесуального законодавства передбачають, що рішення про закриття кримінального провадження може бути прийнято лише у результаті проведення ефективного, повного та всебічного досудового розслідування. Досудове розслідування може вважатись всебічним та повним лише, якщо під час його проведення слідством було об`єктивно встановлено всі обставини справи, проведено всі слідчі (розшукові) та процесуальні дії для встановлення таких обставин, надану належну правову оцінку встановленим фактам та на підставі положень закону і фактичних даних прийнято процесуальне рішення».

Так, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, підставою для закриття кримінального провадження став висновок слідчого про те, що існує не скасована постанова старшого слідчого Четвертого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження №0000106 від 27.08.2021 року на підставі ч.1 п.2 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю у діях слідчих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 складу злочину, тобто на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Зокрема, як встановлено слідчим суддею, раніше у провадженні слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_6 перебувало кримінальне провадження №0000106 від 27.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Отже, слідчий суддя зауважує, що правова кваліфікація кримінального правопорушення, відомості про яке внесено до ЄРДР у кримінальному провадженні №0000106 - ч.1 ст.366 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.366 КК України складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів -

караються штрафом від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

З об`єктивної сторони зазначений злочин може полягати у таких формах: 1) внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей; 2) інше підроблення документів; 3) складання завідомо неправдивих документів; 4) видача завідомо неправдивих документів.

Постановою слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_6 від 30 березня 2022 року про закриття кримінального провадження кримінальне провадження №0000106 від 27.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України - закрито у зв`язку з відсутністю у діях слідчих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, тобто на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 травня 2022 року у справі 344/5108/22 в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_6 від 30 березня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000106 - відмовлено.

Таким чином, станом на грудень 2023 року та на даний час постанова слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_6 від 30 березня 2022 року про закриття кримінального провадження №0000106 є чинною та її не скасовано у встановленому законом порядку.

В той же час, слідчий суддя звертає увагу на зміст мотивувальної частини вказаної постанови про закриття кримінального провадження №0000106, зокрема, висновок слідчого про те, що «… органом досудового розслідування не встановлено, щоб особи, котрі здійснювали досудове розслідування у кримінальному провадженні, а саме слідчий ОСОБА_10 та ОСОБА_11 здійснили службове підроблення, і внаслідок їх дій, також не завдано ОСОБА_3 тяжких наслідків або істотної шкоди, внаслідок можливого зловживання владою або службовим становищем. Окрім цього, в ході проведення досудового розслідування не отримано доказів зловживання владою або службовим становищем, тобто умисного, з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби».

Отже, у кримінальному провадженні №0000106 слідчий дійшов висновку про відсутність у діях слідчих ОСОБА_12 та ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого ст.366 КК України, у зв`язку з чим закрито дане кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Натомість, кримінальне провадження, яке розглядається за даною скаргою, а саме №0000083 від 31.10.2022 року - внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.

Частиною 1 статті 367 КК України визначено, що службова недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб, -

карається штрафом від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Об`єктивна сторона службової недбалості характеризується: 1) діянням, яке полягає у невиконанні або неналежному виконанні службових обов`язків через не-сумлінне ставлення до них; 2) наслідками у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам фізичних чи юридичних осіб, державним чи громадським інтересам (ч. 1) чи тяжких наслідків (ч. 2); 3) причинним зв`язком між вчиненим діянням та наслідками.

Службова недбалість може виявлятися у формі: а) бездіяльності, коли суб`єкт повністю не виконує покладені на нього службові обов`язки, або б) дії, коли покладе¬ні на нього службові обов`язки хоча і виконуються, але неналежним чином - не так, як того потребують інтереси служби, тобто не відповідно до закону та умов, що скла¬лися, або відповідно до них, але неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, у протиріччі з встановленим порядком тощо.

Беззаперечним є той факт, що склад злочину, передбачений статтею 366 КК України, та склад передбаченого статтею 367 КК України злочину - є відмінними з точки зору, в першу чергу, їх об`єкту та об`єктивної сторони.

Слідчий суддя зауважує, що в рамках кримінального провадження №0000106 уповноваженим слідчим аналізувалися дії відповідних слідчих на предмет наявності в них ознак службового підроблення за ч. 1 ст.366 КК України.

Натомість, предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000083 є дії відповідних службових осіб на предмет наявності у них ознак службової недбалості за ч. 1 ст. 367 КК України.

Службове підроблення та службова недбалість є різними злочинами, передбаченими окремими нормами кримінального закону, і теоретично відсутність у діянні складу одного з цих злочинів автоматично не виключає наявності складу іншого.

За таких обставин слідчий суддя не погоджується з висновком слідчого у кримінальному провадженні №0000083 про те, що воно може бути закрите на підставі пункту 9-1 ч.2 статті 284 КПК України, а саме у зв`язку з існуючою постановою про закриття кримінального провадження у кримінальному провадженні №0000106, оскільки у кримінальному провадженні №0000106 відповідні дії (бездіяльність) слідчих аналізувалися на предмет наявності у них складу іншого кримінального правопорушення, аніж кримінальне правопорушення за ч. 367 КК України, за яким попередньо кваліфіковано діяння у кримінальному провадженні №0000083.

У зв`язку з цим, постанова слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_6 від 30 березня 2022 року про закриття кримінального провадження кримінальне провадження №0000106, яка є чинною, не може бути підставою для закриття кримінального провадження №0000083 з посиланням на п.9-1 ч.2 ст.284 КПК України.

Відтак, враховуючи вимоги статті 2 та частини 2 статті 9 КПК України висновок слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним та не може вважатися обґрунтованим та таким, що відповідає принципам кримінального провадження.

Отже, слідчий суддя не вбачає підстав вважати оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження обґрунтованою та мотивованою.

Інші доводи скаржника щодо не вчинення слідчим належних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні повинні попередньо бути розглянутими слідчим у встановленому процесуальним законом порядку.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, «Ґюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Частиною 2 статті 301 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість вимог скарги та наявність підстав для її задоволення.

Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження №0000083 від 31.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові від 29 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000083 від 31.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 26.02.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1