Справа № 297/745/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

19 березня 2024 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання заступника начальника слідчого відділу Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000022 від 17.01.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № ОСОБА_5 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000022 від 17.01.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 307 КК України.

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 11.03.2024 року до СВ Берегівського РВП ГУНП надійшов рапорт оперуповноваженого СКП Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області про те, що до даного злочину може бути причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який користується будівлею за адресою: АДРЕСА_1 , який за вказаною адресою може зберігати наркотичні засоби, а також інші предмети, обіг яких законом заборонений.

В ході обшуку від 14.03.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено: кнопковий мобільний телефон рожевого кольору моделі NOKIA, кнопковий мобільний телефон чорного кольору моделі NOKIA, флеш карту на 8 GB, які поміщено до спецпакету НПУ WAR1049823.

В ході обшуку від 14.03.2024 року за адресою: АДРЕСА_2 , було вилучено: грошові кошти, а саме 21 290 Євро; 500 угорських форинтів; 173 000 гривень; 22 долари США, які поміщено до спец пакету НПУ PSP2143698.

Вилучені в ході обшуку предмети визнано речовими доказами.

Таким чином, згідно ч. 2 ст. 168 КПК України вилучені в ході зазначеного обшуку речі є тимчасово вилученим майном та є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Метою накладення арешту є збереження речових доказів, з метою унеможливити розпоряджатися вищевказаним майном, щоб запобігти зникненню, втраті або пошкодженню відповідного майна.

Прокурор ОСОБА_4 та заступник начальника слідчого відділу в судове засідання не з`явились. Про місце, дату і час розгляду клопотання були повідомлені належним чином.

Представник власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився. Про місце, дату і час розгляду клопотання власник майна ОСОБА_7 та її представник адвокат ОСОБА_8 були повідомлені належним чином. При цьому, представником адвокатом ОСОБА_8 було подано заяву про розгляд клопотання без участі власника майна ОСОБА_7 .. Щодо задоволення клопотання про арешт майна заперечив в повному обсязі, вважав клопотання таким, що подане без додержання вимог ст. 171 КПК України. Зокрема, у клопотанні про арешт майна не вказано власника грошових коштів, чи відповідають вони критеріям, в тому числі не зазначено, які саме сліди чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не вказано індивідуальні ознаки грошових коштів (серії, номера, рік випуску купюр). Також, зазначив, що наявність постанови про визнання грошових коштів речовими доказами не є визначальною і самодостатньою підставою для накладення арешту на вилучене майно. У зв`язку з наведеним, адвокат ОСОБА_8 просив повернути клопотання про арешт майна слідчому для усунення вказаних недоліків, клопотання просив розглянути без його та власника майна ОСОБА_7 участі.

Дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 3 ст. 168 КПК України, слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Як встановлено в ході розгляду клопотання СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000022 від 17.01.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 307 КК України.

Судом встановлено, що відповідно до протоколів обшуку, проведених за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено зазначені заступником начальника слідчого відділу у вказаному клопотанні речі.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав вважати, що вилучення вказаних речей в ході проведення 14.03.2024 року обшуків відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та матимуть доказове значення у кримінальному провадженні.

У матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучені речі мають важливе значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим можуть бути використані як докази протиправних дій.

Відповідно до постанови заступника начальника СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 15.03.2024 року зазначені речі визнані речовими доказами.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що є необхідність у накладенні арешту на речі, які тимчасово вилучено та визнано речовими доказами, клопотання про накладення арешту є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 168, 170-175, 309, 370, 371, 372, ч. 2 ст. 376, ст. 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника слідчого відділу Берегівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000022 від 17.01.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 307 задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході обшуків майно, а саме:

- кнопковий мобільний телефон рожевого кольору моделі NOKIA;

- кнопковий мобільний телефон чорного кольору моделі NOKIA;

- флеш карту на 8 GB, які поміщено до спецпакету НПУ WAR1049823;

- грошові кошти, а саме: 21 290 Євро; 500 угорських форинтів; 173 000 гривень; 22 долари США, які поміщено до спецпакету НПУ PSP2143698.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Слідчий суддя Віталій МИХАЙЛИШИН