Справа № 408/1458/21-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про звільнення засудженого від покарання

"24" червня 2024 р. м.Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську подання сектору №12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від покарання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Бараниківка, Біловодського району, Луганської області, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 03 листопада 2021 року Біловодським районним судом Луганської області по ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин,

ВСТАНОВИВ :

14 червня 2024 року начальник сектору №12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях звернувся до суду із поданням, в якому просить вирішити питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_3 .

Зазначає, що 21 грудня 2021 року вирок Біловодського районного суду Луганської області набрав законної сили. 23 грудня 2021 року вирок отриманий до виконання Старобільським РС №4. 13 січня 2022 року засуджений під підпис був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт.

За направленням Старобільського РС №4 ОСОБА_3 14 січня 2022 року приступив до відбування покарання, відпрацював 40 годин громадських робіт. 16 лютого 2022 року Старобільським РС №4 була проведена перевірка виконання засудженим вироку, був складений акт. Інформації щодо відпрацювання засудженим годин громадських робіт у лютому 2022 року до сектору №12 не надходило.

З початком введення в Україні воєнного стану зв`язок з ОСОБА_3 втрачено. До кримінальної відповідальності за вчинення нового злочину ОСОБА_3 не притягувався, будь які дані про ухиляння від відбування покарання останнім відсутні. Станом на 14 червня 2024 року громадські роботи засудженим не відбуті. З 07 грудня 2022 року по теперішній час засуджений знаходиться у розшуку, як особа, місцезнаходження якої невідоме, а не як така, що ухиляється від відбування покарання.

Відповідно до положень ч. 14 ст. 537, ч. 2 п. 1 ст. 539 КПК України, ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.12.2015 р. № 5-324кс15, надсилає матеріали стосовно засудженого для вирішення питання про звільнення від відбування покарання в частині призначеного покарання у виді громадських робіт, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку відповідно до закону.

У судове засідання представник сектору №12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, подання підтримує, просить його задовільнити.

Прокурор надала заяву про розгляд справи в її відсутність, з клопотанням ознайомлена, з урахуванням дії в Україні воєнного стану, вважає, що наявні підстави для його задоволення.

Засуджений в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду провадження за допомогою веб-оголошення на офіційному сайті "Судова влада". Неявка є повторною.

Отже, суд вважає можливим розглянути вказане подання за відсутності сторін, відповідно до положень ч.5 ст.539 КПК України.

Дослідивши матеріали подання, судом встановлено наступне.

Вироком Біловодського районного суду Луганської області від 03 листопада 2021 року ОСОБА_3 засуджено по ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 200 годин.

Вирок суду набрав законної сили 21 грудня 2021 року.

23 грудня 2021 року вирок суду надійшов на виконання до органу пробації.

Засуджений 13 січня 2022 року був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання.

За направленням Старобільського РС №4 ОСОБА_3 14 січня 2022 року приступив до відбування покарання, відпрацював 40 годин громадських робіт. 16 лютого 2022 року Старобільським РС №4 була проведена перевірка виконання засудженим вироку, був складений акт. Інформації щодо відпрацювання засудженим годин громадських робіт у лютому 2022 року до сектору №12 не надходило.

Наразі засуджений проживає на тимчасово окупованій 24 лютого 2022 року території України.

Встановити місцезнаходження засудженого на даний час не виявилося за можливе, ОСОБА_3 оголошено в розшук, розшукова справа №0768 від 07 грудня 2022 року.

21 грудня 2023 року строки давності виконання вироку закінчилися.

У період з 03 листопада 2021 року по теперішній час ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень не вчиняв.

З лютого 2022 року покарання не відбуває, знаходиться у розшуку, як особа, місцезнаходження якої невідоме, а не як така, що ухиляється від виконання вироку суду.

Відповідно ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати право обмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас, засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, частиною третьою статті 80 КК передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80 КК також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності (постанова Верховного Суду України від 24 грудня 2015 року № 5-324кс15).

Оскільки засуджений не ухилявся від відбування покарання, призначеного вироком суду, нових кримінальних правопорушень за період з 03 листопада 2021 року по теперішній час не вчиняв, що підтверджується вимогою про судимість від 11 червня 2024 року, то підстави для зупинення перебігу давності, передбачені ч.ч.3,4 ст.80 КК України, відсутні.

21 грудня 2023 року строк давності виконання вироку Біловодського районного суду Луганської області від 03 листопада 2021 року закінчився.

Суд вважає за необхідне звільнити засудженого від призначеного йому покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.

Керуючись ст.80 КК України, ст. 537 КПК України, - суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звільнити від призначеного вироком Біловодського районного суду Луганської області від 03 листопада 2021 року по ч.1 ст.125 КК України покарання в зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1 .