Справа № 344/7558/24
Провадження № 1-кс/344/3328/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ; підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження за №0000292 від 17.04.2024

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обгрунтування якого посилався на те, що слідчим відділом СУ ГУНП в Івано-Франківській області, за процесуального керівництва Івано-Франківської обласної прокуратури, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000292 від 17.04.2024 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.

З обставин кримінального провадження вбачається, що у невстановлений розслідуванням період часу та за невстановлених обставин ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та інші двоє, наразі невстановлені досудовим розслідуванням особи, заздалегідь дізнались про те, що 17 квітня 2024 року із м. Львова до м. Івано-Франківська, через с. Фрагу Рогатинської міської громади Івано-Франківського району Івано-Франківської області на легковому автомобілі марки «OpelAstra», державний номерний знак НОМЕР_1 , буде рухатись ОСОБА_7 , перевозячи в даному автомобілі грошові кошти в особливо великих розмірах, які належать жителю м. Івано-Франківська ОСОБА_8 .

В цей час у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та інших двох невстановлених досудовим розслідуванням осіб, виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, а саме грошових коштів, які належних ОСОБА_8 , що перевозились ОСОБА_7 указаним вище транспортним засобом.

Розробивши злочинний план вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , та інші, наразі невстановлені досудовим розслідуванням особи, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин придбали військовий та поліцейський однострій, після чого переодягнулись в нього та під приводом несення служби на блокпості 17.04.2024 року близько 12 год 00 хв на автомобілі марки «Mitsubishi Outlender» із іноземною реєстрацією, прибули в АДРЕСА_1 , де зупинились біля споруди недіючого блокпоста.

У подальшому, реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, ОСОБА_4 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими двома наразі невстановленими досудовим розслідуванням особами, з корисливих спонукань та з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, у період дії на території України воєнного стану, будучи одягнені у військову форму та в поліцейський однострій, діючи за попередньо змовою групою осіб, будучи об`єднаними єдиним неправомірним умислом, вийшовши із свого автомобіля, неподалік споруди блокпоста стали очікувати проїзду повз них ОСОБА_7 з метою його зупинки під приводом перевірки документів та огляду автомобіля та подальшого відритого викрадення грошових коштів ОСОБА_8 , а інша особа відповідно до відведеної їй ролі водія автомобіля марки «Mitsubishi Outlender», залишилась в його салоні, з метою блокування автомобіля під керуванням ОСОБА_7 , та організації подальшої швидкої втечі з місця вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, в цей же день, близько 13 год 00 хв ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , одягнені у військову форму та інша, наразі невстановлена досудовим розслідування особа, одягнена в поліцейський однострій, побачивши, що в їх сторону на легковому автомобілі марки «OpelAstra», державний номерний знак НОМЕР_1 , зі сторони Львівської області рухається ОСОБА_7 , надали йому вказівки зупинитись, пред`явити документи, а також допустити їх для огляду салону і багажного відділення транспортного засобу.

У свою чергу, ОСОБА_7 виконував незаконні вказівки указаних осіб, нічого не підозрюючи про їхні злочинні наміри.

Здійснюючи огляд багажного відділення автомобіля марки «OpelAstra», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та інша, наразі невстановлена досудовим розслідування особа, побачивши, що до зазначеного автомобіля на автомобілі марки «Mitsubishi Outlender», під`їхав їхній інший наразі невстановлений досудовим розслідуванням спільник, завели за спину ОСОБА_7 його обидві руки та одягнули на них безномерні металеві кайданки, тим самим спричинивши фізичну біль. Після цього учасники злочинної групи із спеціально обладнаної ноші зазначеного багажного відділення автомобіля відкрито викрали грошові кошти, які знаходились в трьох окремих сумках, в сумі 7 600 000 грн., та 22 260 доларів США (в перерахунку на національну валюту України, відповідно до курсу НБУ становить 880 828, 20 грн).

У подальшому, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та інші двоє невстановлені досудовим розслідуванням особи на автомобілі марки «Mitsubishi Outlender», залишили місце події, а викраденими грошовими коштами, належними ОСОБА_8 , розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили матеріальну шкоду на загальну суму 8 480 828, 20 грн.

18 квітня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красник Верховинського району Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, раніше не судимого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Цього ж дня ОСОБА_4 повідомлено про підозру у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України підтверджуються протоколами допитів потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , проколами оглядів місць подій, протоколами обшуків та іншими доказами, у їх сукупності.

У відповідності до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 186 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є особливо тяжким злочином, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до тринадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі від восьми до тринадцяти років із конфіскацією майна та він усвідомлює про можливість призначення йому судом саме такого виду покарання в разі доведення його вини в суді;

- п. 2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування триває та підозрюваний, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може вчиняти такі дії. Зокрема встановлено факт знищення (затоплення) транспортного засобу за допомогою якого підозрюваним вчинявся злочин, предмет злочину - грошові кошти учасниками злочинної групи приховано;

- п. 3 - незаконно впливати на потерпілих та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, так як йому відомі їх анкетні дані та він може, шляхом погроз, змушувати їх змінити свої покази на неправдиві з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення;

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 вчиняв злочин, переслідуючи корисливий мотив, а тому будучи на волі може вчиняти аналогічні злочини з метою одержання засобів для існування.

У зв`язку із наведеним, є достатньо підстав вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому слід застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід - тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав викладених в ньому обставин, просив задоволити без визначення застави.

В судовому засіданні захисник підозрюваного просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Підозрюваний в судовому засіданні просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. .

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Окрім того у відповідності до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

18 квітня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня ОСОБА_4 повідомлено про підозру у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушеннь, яке згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким та за яке відповідно до ч. 5 ст. 186 КК України передбачено покарання позбавленням волі на строк від восьми до тринадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушенняне, законно впливати на потерпілих та інших підозрюваних у кримінальному провадженні,перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, та те, що він раніше не судимий.

Доводи захисту не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красник Верховинського району Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, раніше не судимого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 16 червня 2024 року включно, без визначення розміру застави.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань №12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1