Справа № 183/6513/24
№ 1-кп/183/1606/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2024 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000208 від 08.02.2024 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України несудимого,

РНОКПП НОМЕР_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.02.2024 приблизно о 12:00 годині, ОСОБА_3 , маючи при собі 500 сувенірних банкнот номіналами по 100 грн., знаходячись на території центрального ринку поблизу магазину «Єва», за адресою АДРЕСА_2 , де у нього виник прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме мішком картоплі, яка належить раніше не знайомій йому продавчині - ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , 07.02.2024 приблизно о 12:02 годині, перебуваючи у вищезазначеному місці, діючи умисно, із корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, ввівши в оману ОСОБА_4 надав їй сувенірні банкноти номіналом 100 грн. в кількості 4 одиниці, в свою чергу продавчиня ОСОБА_4 будучи впевненою в справжності наданих грошових коштів та не розуміючи злочинних намірів ОСОБА_3 , віддала останньому мішок картоплі сорту «Рив`єра», вагою 16,6 кг, вартістю 330 грн. та здачу в сумі 70 грн.

Після цього, ОСОБА_3 взявши у руки мішок картоплі та доводячи свій умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману до кінця, покинув місце вчинення кримінального проступку, спричинивши ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 400 гривень 00 копійок.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані: заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з

ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За результатами дослідження змісту відповідної заяви та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченого є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі, а його процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне закінчене кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, неодружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Тому, з урахуванням особливостей вказаного кримінального проступку та обставин його вчинення, даних про особу обвинуваченого та його ставлення до скоєного, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає недоцільним призначення

ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, громадських та виправних робіт, оскільки обвинувачений офіційно непрацевлаштований, суспільно-корисною працею не займається, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, тобто відсутні будь-які соціальні зв`язки, є особою яка в силу ст. 89 КК України не судима, однак схильний до вчинення кримінальних правопорушень, тому суд доходить висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на рівні мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку.

Виходячи зі змісту вимог ст. 50 КК України, суд враховує, що призначення покарання у виді обмеження волі буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід по вказаному кримінальному провадженню до ОСОБА_3 не застосовувався, у зв`язку з чим зазначене питання вироком не вирішується.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до

ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 320 грн. (висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №2992/24 від 17.06.2024).

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись статтями 100, 107, 370, 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

Рахувати строк відбуття покарання ОСОБА_3 з дня його затримання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 320 гривень.

Речовий доказ:

-4 купюри номіналом по 100 гривень з надписом «100 сувенірів» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковського міськрайонного суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1