Номер провадження 11-сс/816/108/24 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань
УХВАЛА

Іменем України

06 травня 2024 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 591/10205/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчої судді Зарічного районного суду м. Суми від 24.11.2023 про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність уповноваженої особи Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_7 ,

заявника - ОСОБА_8 ,

представника заявника - адвоката ОСОБА_9 ,

установила:

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчої судді та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві внести відомості до ЄРДР за його заявою про вчинення кримінального правопорушення від 02.10.2023, розпочати досудове розслідування, оскільки невжиття заходів із судового контролю щодо дотримання вимог закону з боку посадових осіб призведе до порушення прав, гарантованих чинним законодавством, зокрема і змагальність сторін у кримінальному провадженні.

06.11.2023 до Зарічного районного суду м. Суми від ОСОБА_8 надійшла скарга, в якій він просив зобов`язати уповноважену особу Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві внести відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 163, 164, 365, 366, 372 КК, згідно його заяви від 02.10.2023 до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за фактом того, що 16.07.2018 слідчим СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 було подано до суду клопотання про тимчасовий доступ до документів, яке він погодив замість прокурора.

Ухвалою слідчої судді Зарічного районного суду м. Суми від 24.11.2023 відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_8 . Своє рішення слідча суддя суду першої інстанції умотивувала тим, що в поданій заяві від 02.10.2023 фактично йдеться про незгоду із заходами забезпечення кримінального провадження, які були застосовані на досудовому розслідуванні, а також стосуються оцінки доказів, яку здійснює суд під час розгляду справи по суті.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчої судді, доводи заявника ОСОБА_8 та його представника ОСОБА_9 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_7 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, просив залишити рішення слідчої судді без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Порядок кримінального провадження визначений законодавцем у ст. 1 КПК, згідно якої на території України цей порядок визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України, а завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК). При цьому законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права; застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено; зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до КК та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 1, 4, 6 ст. 3 КК).

Судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення (ст. 370 КПК).

Згідно ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 цього Кодексу на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. При цьому положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно якої підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР.

Відповідно пп. 2 п. 3 Розділу ІІ «Положення про порядок ведення ЄРДР», затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 (зі змінами), відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Оскільки закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення, тому можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора стосовно невнесення відомостей до ЄРДР у обов`язковому порядку передбачає необхідність доведення суду самого факту звернення до уповноваженого органу із відповідною заявою про вчинене кримінальне правопорушення.

Як убачається зі змісту скарги, ОСОБА_8 звернувся із заявою до посадової особи ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, яка була направлена за належністю до Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) щодо внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення слідчим СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 та начальником УКР ГУНП в Сумській області ОСОБА_12 за ст. 163, 364, 365, 366 КК під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000164 від 02.07.2018.

Оскільки зазначені відомості до ЄРДР внесені не були, а надана лише відповідь, що у заяві не викладено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень працівниками ГУНП в Сумській області, то ОСОБА_8 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР згідно його заяви.

Розглянувши скаргу та ухваливши рішення про відмову у її задоволенні, слідча суддя суду першої інстанції цілком обґрунтовано дійшла висновку, що із повідомлених у заяві від 02.10.2023 відомостей та доданих до скарги матеріалів фактично йдеться про незгоду із заходами забезпечення кримінального провадження, які були застосовані на досудовому розслідуванні, а також стосуються оцінки доказів, яка здійснюється судом під час розгляду справи по суті, а отже службовою особою Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві не допущено бездіяльності, яка полягала у невнесенні відомостей до ЄРДР.

На переконання колегії суддів, слідчою суддею місцевого суду не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили б постановити законне та обґрунтоване рішення, а тому доводи апеляційної скарги заявника ОСОБА_8 колегія суддів вважає необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

Оскаржуване рішення слідчої судді є законним, обґрунтованим і належним чином умотивованим, внаслідок чого ухвала підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчої судді Зарічного районного суду м. Суми від 24.11.2023 про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_8 на бездіяльність уповноваженої особи Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4