Справа № 146/128/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2024 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 19 січня 2024 року на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пеньківка, Тульчинського району Вінницької області українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одружений на утриманні неповнолітніх дітей не має, учасником АТО, особою з інвалідністю, депутатом та потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС не є, раніше не судимого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

12 січня 2024 року біля 19:00 години в будинку, по АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , під час словесної суперечки зі своєю матір`ю ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс один удар своєю ногою по нозі в область коліна ОСОБА_4 , спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді синця правої гомілки, які відносять до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_5 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому і вважає, як і інші учасники судового розгляду за можливе при дослідженні доказів по справі обмежитись його допитом, та характеризуючими матеріалами.

З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню визначити допитом обвинуваченого, та характеризуючими даними.

По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 пояснив, що 12 січня 2024 року біля 19:00 год. в ході сімейної сварки штовхнув та вдарив потерпілу ОСОБА_4 по нозі. В скоєному щиро розкаявся.

Дії ОСОБА_5 державним обвинуваченням вірно кваліфіковано за ч. ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої суд вважає, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої, що передбачені ст. 67 КК України, відсутні.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком, обставини що пом`якшують покарання обвинуваченому, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, відсутність компроментуючих матеріалів, позицію державного обвинувача щодо міри покарання обвинуваченому, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 , необхідно призначити покарання у виді штрафу, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів потерпілої сторони.

Речові докази відсутні.

Процесуальних витрат у справі не має.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Томашпільський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1