Дата документу 07.05.2024 Справа № 336/2996/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/766/24 Головуючий у 1-й інстанції - ОСОБА_1
Єдиний унікальний №336/2996/24Доповідач у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2024 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 15 квітня 2024 року про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дунаївці Хмельницької області, зареєстрований у АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИЛА

Вказаною ухвалою районного суду до 13.06.2024 року включно продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 із можливістю внесення застави у визначеному відповідно до ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 21.02.2024 року розмірі - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

В апеляційній скарзі захисник просила ухвалу суду скасувати, постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_8 . У разі відмови у задоволенні вказаних вимог захисник просила змінити ухвалу суду першої інстанції в частині визначеного обвинуваченому розміру застави, зменшити його до мінімального встановленого відповідно до ч.2 ст.182 КПК розміру або нижче вказаної межі. Свої вимоги мотивувала тим, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню. Наявність передбачених ст.177 КПК ризиків відносно ОСОБА_8 стороною обвинувачення не доведено. Відомості, які характеризують особу обвинуваченого, районним судом не враховано. Визначений ОСОБА_8 розмір застави не відповідає тяжкості інкримінованого йому злочину та є непомірно великим.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; з`ясувавши позицію обвинуваченого та захисника, які повністю підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

В провадженні Шевченківського районного суду м.Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні передбаченого ч.5 ст.407 КК кримінального правопорушення.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою.

Суд першої інстанції, продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченого, виходив з того, що у справі існують ризики того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків, тому необхідно продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 . При цьому, встановлені ризики не зменшилися.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим ст.177 КПК ризикам.

За змістом ст.199 КПК, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд має з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд, крім наявності зазначених у ст.177 КПК ризиків, зобов`язаний оцінити та врахувати й передбачені ст.178 КПК обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність його соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи та дані, які його характеризують.

На переконання судової колегії, рішення суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 ґрунтується на зазначених вимогах процесуального закону.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності передбачених ст.177 КПК ризиків, суд першої інстанції правильно встановив, що заявлені ризики переховування від суду та незаконного впливу на свідків об`єктивно існують, і для їх запобігання необхідно продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 .

На підтвердження існування передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК ризику свідчать ті обставини, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби, який становлять високий ступінь суспільної небезпеки, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Вказані обставини, на переконання колегії суддів, дають достатні підстави для висновку, що обвинувачений, будучи обізнаним про суворість покарання, яке може бути йому призначено у разі визнання його винуватим, опинившись на волі, потенційно може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований злочин.

З матеріалів провадження вбачається, що судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 триває і не завершено, свідків у судовому засіданні не допитано.

Відтак, з огляду на вказані обставини, існують достатні підстави стверджувати про існування ризику незаконного впливу на свідків, анкетні дані та адреси проживання яких відомі обвинуваченому.

З урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження, колегія суддів, усупереч доводам апеляційної скарги захисника, вважає, що прокурором доведено обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_8 перебувати на волі, а висновки районного суду, що встановлені ризики не зменшилися, є слушними.

Відтак, гарантувати запобігання встановленим ризикам та належну процесуальну поведінку обвинуваченого без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 не вбачається можливим.

На переконання колегії суддів, рішення суду про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою відповідає характеру і тяжкості інкримінованого діяння, даним про особу обвинуваченого та не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, а також відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Даних, які би безумовно унеможливлювали подальше утримання ОСОБА_8 під вартою, матеріали провадження не містять.

Разом з тим, апеляційний суд вважає слушними доводи апеляційної скарги сторони захисту про непомірність для обвинуваченого визначеного розміру застави, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.4 ст.182 КПК розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та передбачених ст.177 КПК ризиків. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із п.2 ч.5 ст.182 КПК розмір застави визначається у таких межах: щодо обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину особи, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приймаючи рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 та обґрунтовуючи відсутність підстав для зменшення розміру застави, визначеного відповідно до ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 21.02.2024 року - у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, суд не врахував майновий стан обвинуваченого.

Такий розмір застави є завідомо непомірним для обвинуваченого.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни оскаржуваної ухвали суду та зменшення розміру застави до 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 1 січня 2024 року), що становить 60 560 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 15 квітня 2024 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 в частині визначення розміру застави та переліку покладення на нього обов`язків змінити.

Встановити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу у розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області, , Банк отримувача - Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача (IBAN) UA0001205, Призначення платежу: вид платежу (застава, вартість частки майна тощо); П.І.Б. особи, за яку вноситься застава; номер справи (провадження); суд, в якому розглядається справа, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_8 з-під варти та повідомити про це суд.

З моменту звільнення ОСОБА_8 з-під варти у зв`язку з внесенням застави вважати його таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_8 обов`язок негайно прибути до місця несення ним служби за місцем дислокації чи місцем розташування Військової частини НОМЕР_1 , прибувати до суду за викликом; повідомляти суд про зміну свого місця перебування чи проживання; повідомити суд про свої засоби можливого зв`язку; утримуватися від спілкування із свідками у справі; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти), для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4