Справа №760/3616/24 1-кс/760/2244/24
СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в порядку ст.303 КПК України в кримінальному провадженні №0000438 від 18.05.2023, -

ВСТАНОВИВ:

1.Вимоги за скаргою.

1.1. Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва із скаргою в порядку ст.303 КПК України, в якій просить зобов`язати слідчого СУ ГУ СБУ у місті Києві та Київській області в кримінальному провадженні №0000438 від 18.05.2023 негайно повернути майно, вилучене у останніх в ході обшуку 07 грудня 2023 року за адресою АДРЕСА_1 , а саме 2 мобільні телефони марки "Apple", ноутбук марки "Asus" та 2 флеш накопичувачі.

1.2. В обґрунтування поданої скарги адвокат з урахуванням доповнень в судовому засіданні посилається на наступне. Так, слідчими СУ ГУ СБУ у місті Києві та Київської області з 18 травня 2023 року здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000438 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України.

1.3. Адвокат зазначає, що 14 вересня 2023 року за цією ж адресою в рамках цього ж самого кримінального провадження у ОСОБА_5 вже вилучався мобільний телефон марки "Apple". В подальшому, аналогічним чином слідчим було проігноровано положення КПК України в частині безпідставного утримання такого телефона в себе без накладення на нього арешту. В зв`язку із чим, представником ОСОБА_5 було подано до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва скаргу в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна. Між тим, продовжив представник, ухвалою слідчого судді від 07 грудня 2023 року у справі №760/25553/23 було відмовлено в задоволенні такої скарги виключно через те, що слідчим подано слідчому судді розписку за підписом ОСОБА_5 про нібито повернення такого телефону йому.

1.4. Натомість, продовжив представник, події відбувалися наступним чином. Так, 07 грудня 2023 року слідчий у вищезазначеному кримінальному провадженні дійсно прибув до вищезазначеної квартири АДРЕСА_2 і повідомив ОСОБА_5 про те, що він поверне йому вилучений 14 вересня 2023 року мобільний телефон марки "Apple", про що сказав написати відповідну розписку. Але, після відібрання такої розписки він телефон не повернув, а пред`явив ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва про повторний обшук даного приміщення і додав, що цей телефон він йому не поверне, а вилучить на підставі вже цієї ухвали.

1.5. Адвокат наголосив, що вважає такі дії слідчого неприпустимими. Такими, що не узгоджуються із положеннями КПК України.

1.6. Крім того, адвокат зауважив, що під час обшуку вже 07 грудня 2023 року і ОСОБА_5 , і ОСОБА_4 надали доступ до своїх мобільних телефонів, зазначивши відповідні паролі. Так само надали доступ до ноутбука, на якому також були оглянуті не тільки наявні файли, але й і 2 флешнакопичувачі, які також були в подальшому вилучені.

1.7. Адвокат доповнив, що окрім того, що вилучене майно не містить жодної інформації, яка б могла мати відношення до даного кримінального провадження, ще й сторона обвинувачення не мала жодного права вилучати зазначене майно, оскільки власники такого майна надали доступ до його огляду.

1.8. В той же час, не погоджуючись із таким вилученням майна, продовжуючи стверджувати про те, що воно не має жодного доказового значення в рамках даного кримінального провадження, представники ОСОБА_5 знову звернулися із скаргою до слідчого судді в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповернення тимчасово вилученого майна.

1.9. Адвокат стверджує, що окрім того, що в подальшому у передбачений КПК України строк сторона обвинувачення не тільки не звернулась до слідчого судді із відповідним клопотанням про арешт такого тимчасового вилученого майна, також таке майно не має жодного відношення до даного кримінального провадження, не відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України.

1.10. За його переконанням, такі грубі порушення процесуального закону не можуть залишитися без уваги слідчого судді. У зв`язку з чим просить скаргу задовольнити та зобов`язати уповноваженого слідчого в рамках даного кримінального провадження негайно повернути власникам вилучене у них майно (а.с.2-8).

2. Рух справи.

2.1. 14.02.2024 адвокат звернувся до суду із вищезазначеною скаргою в порядку ст.303 КПК України (а.с.1-2).

2.2. 21.02.2024 матеріали скарги передані для розгляду слідчому судді (а.с.1).

2.3. 21.02.2024 про розгляд скарги на 22 лютого 2024 року повідомлені особа, яка звернулась із скаргою до слідчого судді, та СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київській області. Окремо було наголошено на необхідності надати відповідні матеріали кримінального провадження для розгляду скарги по суті в разі наявних заперечень з боку органу досудового розслідування (а.с.32-33).

2.4. 21.02.2024 розгляд скарги не відбувся через відсутність даних про отримання повідомлення слідчим про дату, час та місце розгляду даної скарги, а також наявним клопотанням представника власників майна про відкладення її розгляду (а.с.34-35).

2.5. Розгляд скарги відкладено до 06 березня 2024 року до 11.00 години, про що належним чином повідомлено представників власників майна та слідчого, бездіяльність якого оскаржується. Додатково акцентовано увагу слідчого на необхідності надати відповідні матеріали кримінального провадження для розгляду скарги по суті в разі наявних заперечень з боку органу досудового розслідування (а.с.37-40).

2.6. 06.03.2024 в судове засідання з розгляду скарги слідчий не прибув. Адвокат наполягав на розгляді скарги, посилаючись на положення ч.3 ст.306 КПК України. Слідчим суддею прийнято рішення про відкладення розгляду скарги та повторне повідомлення органу досудового розслідування про дату, час та місце розгляду даної скарги (а.с.58-61).

2.7. 11.03.2024 в судове засідання з розгляду даної скарги слідчий знову не прибув, матеріали кримінального провадження не надав. Також жодних заяв/клопотань слідчому судді не направив. Матеріали справи свідчать про належне та своєчасне повідомлення про дату, час та місце розгляду даної скарги відповідного слідчого, який здійснює досудове розслідування вказаного кримінального провадження.

3.Позиція сторони обвинувачення

3.1. Як зазначено слідчим суддею вище, уповноважені слідчі, які здійснюють досудове розслідування вказаного кримінального провадження і бездіяльність яких оскаржується слідчому судді на неодноразові судові повідомлення слідчого судді на розгляд скарги так і не прибули, заяви/пояснення/заперечення не надіслали, свою позицію по порушеним питанням не висловили.

4. Позиція власника майна.

4.1. Так, представник ОСОБА_5 наголосив, що підтримує скаргу з підстав, викладених в ній, стверджував, що правових підстав утримувати вилучене майно в себе орган досудового розслідування не має.

5. Правове обґрунтування.

5.1. Відповідно до ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, - представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

5.2. Так, згідно із ч.7 ст.236 КПК України вилучені речі і документи, які не входять до переліку , щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

5.3. Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

5.4. У разі тимчасово вилученого майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбачених ст.235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

5.5. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених КПК України (ст.13 КПК України).

5.6. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України (ч.1 ст.16 КПК України).

5.7. На підставах та в порядку, передбачених КПК України, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення (ч.2 ст.16 КПК України).

5.8. Згідно із ч.1 ст.233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених ч.3 ст.233 КПК України.

5.9. Так, частиною 3 статті 233 КПК України передбачені виключні випадки, коли проникнення до приміщення може мати місце за відсутності ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук приміщення.

5.10. Слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися із клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами ст.234 КПК України, перевіряючи крім іншого чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому ст.255 КПК України (ч.3 ст.233 КПК України).

5.11. Ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи з підстав, зазначених у клопотання прокурора, слідчого, надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи лише один раз (ч.1 ст.235 КПК України).

5.12. Конституція України гарантує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ст. 41).

5.13. У відповідності до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

5.14. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі наведеної вище статті 1 Першого протоколу.

5.15. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73, Series A N 52).

5.16. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

5.17. Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).

5.18. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

5.19. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України неявка слідчого та/або прокурора в судове засідання з розгляду такої скарги, за умови належного повідомлення останніх про дату, час та місце розгляду скарги не є перешкодою для розгляду скарги (ч.3 ст.306 КПК України).

5.20. Згідно із ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

5.21. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України (ч.2 ст.22 КПК України).

5.22. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

5.23. Частиною 1 ст.26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

6. Встановлені судом обставини та оцінка доводів учасників.

6.1. Так, як зазначено слідчим суддею вище, сторона обвинувачення за відповідних умов, забезпечених слідчим суддею для доведення своєї позиції, таким правом все ж таки не скористалась, будь-яких заперечень чи спростувань позиції представника ОСОБА_5 - не надала.

6.2. Слідчий суддя з урахуванням тривалого строку перебування скарги в провадженні і за умови створення всіх необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, приходить до висновку про можливість розгляду скарги за наявними матеріалами.

6.3. Судовим розглядом встановлено, що СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київської області з 18 травня 2023 року здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000438 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України.

6.4. 14.09.2023 слідчими СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київської області в рамках даного кримінального провадження проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01 вересня 2023 року за адресою АДРЕСА_1 , під час якого вилучено телефон марки "Apple", який належить ОСОБА_5 (а.с.18-21).

6.5. З копії розписки від 07 грудня 2023 року слідчому СУ ГУ СБУ у м. Києві та Київської області ОСОБА_7 за підписом ОСОБА_5 вбачається, що останній власноручно написав слідчому, що в цей день слідчий повернув йому мобільний телефон марки "Apple", який був у нього вилучений 14 вересня 2023 року слідчими та до 07 грудня 2023 року повернутий не був (а.с.62).

6.6. Адвокат послався на справу №760/25553/23, в якій відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність слідчого , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, а саме мобільного телефона ОСОБА_5 марки "Apple", якраз і вилученого 14 вересня 2023 року. Що звертає на себе увагу, так це дата постановлення такої ухвали, яка відповідає призначеній даті судового засідання з розгляду такої скарги - 07 грудня 2023 року. Така дата відповідає і даті написання вищезгаданої розписки. Також ця дата відповідає даті проведення наступного обшуку за тією ж самою адресою.

6.7. Так, 07.12.2023 на підставі ухвал слідчих суддів Солом`янського районного суду м. Києва від 28 листопада 2023 року у справі №760/27977/23 та 05 грудня 2023 року у справі №760/27597/23 проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 , під час якого тимчасово вилучено наступне майно, а саме 2 мобільні телефони марки "Apple", серед яких знову телефон ОСОБА_5 , який вилучався 14.09.2023 і який був нібито повернутий йому 07.12.2023, ноутбук марки "Asus" та 2 флеш накопичувачі, які належать ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.22-29).

6.8. Наданий представником останніх носій (флешнакопичувач), який містить відеофіксацію зазначеного обшуку, був оглянутий в судовому засіданні. Представлений відеозапис свідчить про те, що телефони та ноутбук, флешнакопичувачі, які були в подальшому вилучені слідчим, були оглянуті під час проведення обшуку слідчим, власниками надавався доступ. Після чого слідчий повідомив, що все одно зазначені речі будуть вилучені (а.с.30).

6.9. Щодо самого визначення доказів. Судовим розглядом взагалі не встановлено, що вилучене майно становить будь-яку цікавість для слідства. Доказів визнання такого майна речовими доказами в кримінальному провадженні слідчому судді не надано. Сторона обвинувачення також не надала слідчому судді доказів ініціювання перед слідчим суддею питання про накладення арешту на це майно чи копію відповідної ухвали.

6.10. Відтак, правові підстави і зберігання його у слідчого, - відсутні.

6.11. На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не були спростовані доводи представника ОСОБА_5 щодо безпідставного утримання тимчасово вилученого майна. Тому, скарга підлягає задоволенню.

6.12. Відповідно до п.3 ч.2 ст.307 КПК України слідчий суддя зобов`язує слідчого в даному кримінальному провадженні вчинити конкретну дію, а саме повернути тимчасово вилучене майно - володільцю/власнику тимчасово вилученого майна - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 або їх представнику.

6.13. Керуючись ст.ст.303-309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в порядку ст.303 КПК України в кримінальному провадженні №0000438 від 18.05.2023, - задовольнити.

Зобов`язати слідчого в кримінальному провадження №0000438 від 18.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, негайно повернути майно, вилучене у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в ході обшуку 07 грудня 2023 року за адресою АДРЕСА_1 , а саме 2 мобільні телефони марки "Apple", ноутбук марки "Asus" та 2 флеш накопичувачі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1