Справа № 504/1156/24
Провадження № 1-кс/504/118/24
У Х В А Л А
11.04.2024смт.Доброслав
Так досудовим розслідування встановлено, що 12.03.2024 до ЧЧ ВП № 3 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт поліцейського СРПП ОСОБА_6 про те, що 12.03.2024 під час патрулювання в складі СРПП біля села Переможне, Одеського району, Одеської області зупинений трактор державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При перевірки посвідчення тракториста-машиніста у даної особи, виданого ГУ Держпродспоживслужби в Київській області, від 19.10.2017, серія НОМЕР_2 виявлено ознаки підробки, а саме недостатня чіткість дрібних деталей, малюнків та тексту неспівпадіння передачі градацій тону білого та чорного.
В ході проведення огляду місця події 12.03.2024 у період з 13:40 по 14:03 годин посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оглянуто, вилучено та упаковано до сейф пакету EXP №0115434.
Того ж дня відібрано письмове пояснення у ОСОБА_4 , який пояснив, що посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 виданого ГУ Держпродспоживслужби в Київській області від 19.10.2017 він отримав після того як пройшов підвищення кваліфікації.
Таким чином, у органу дізнання наявні розумні підстави вважати посвідчення тракториста-машиніста, виданого ГУ Держпродспоживслужби в Київській області, від 19.10.2017, серія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке виявлено та вилучено упаковано до спец-пакету EXP №0115434 речовим доказом кримінального проступку, що обґрунтовує застосування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна з метою, передбаченою п.п. 1,4 ч. 2 ст. 170 КПК України, забезпечення збереження речового доказу.
У судовому засідання прокурор підтримав подане клопотання, просив накласти арешт на майно, оскільки воно є речовим доказом та надав суду копію висновку експерта відповідно до якого посвідчення не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку.
Власник майна не заперечував проти накладення арешту на посвідчення.
Слідчий суддя, заслухавши прокурора, який підтримав клопотання у повному обсязі, власника майна, який не заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, дійшов висновку, що клопотання слід задовольнити із наступних підстав.
Так з огляду на положення ст. 167, ч. 2 ст. 168 КПК України вказане майно є тимчасово вилученим майном, та на нього може бути накладений арешт в порядку, та на умовах, передбачених ст. 170-173 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 УКПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Слідчим суддею встановлено, що 12.03.2024 в порядку ст. 110 КПК України, вилучене посвідчення тракториста-машиніста, виданого ГУ Держпродспоживслужби в Київській області, від 19.10.2017, серія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів.
На підставі вищевикладеного, зі змісту наданого клопотання та копій матеріалів до нього, слідчим суддею встановлено, що тимчасово вилучене майно, відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, оскільки воно безпосередньо стосується предмета розслідування кримінального провадження, може містити на собі сліди кримінального правопорушення та за його допомогою встановити обставини події.
Таким чином, посвідчення тракториста-машиніста, виданого ГУ Держпродспоживслужби в Київській області, від 19.10.2017, серія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є тимчасово вилученим майном, яке зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, та стане предметом дослідження з метою встановлення обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку, що воно має значення для забезпечення кримінального провадження та існує можливість його використання, як доказу, а тому з метою його збереження, наявні підстави для накладення на нього арешту.
Окрім того, слідчим суддею враховано наданий висновок експерта відповідно до якого посвідчення не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку.
Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому створити обставини для його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Накладаючи арешт на майно, слідчим суддею враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що полягає в необхідності проведення ряду слідчих дій органом досудового розслідування з вказаним речовим доказом, наслідки арешту для власника майна.
Накладення арешту на майно, яке є речовим доказом, до повідомлення особі про підозру у кримінальному провадженні, не суперечить положенням КПК України і не пов`язано з набуттям конкретного процесуального статусу.
На підставі вищезазначеного слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на документ.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167-168, 170 - 173, 309 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на вилучене в ході проведення огляду місця події від 12.03.2024 посвідчення тракториста-машиніста, виданого ГУ Держпродспоживслужби в Київській області від 19.10.2017, серія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке упаковано до спец-пакету EXP №0115434, заборонивши ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та іншим особам до прийняття законного рішення по кримінальному провадженню розпоряджатися та користуватися зазначеним майном для запобігання знищення, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню
Слідчий (дізнавач) є самостійною процесуальною особою, який має дискреційні повноваження з визначення місця та порядку зберігання речових доказів.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1