В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2024 року. м.Львів.

Галицький районний суд міста Львова

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого на вихованні сина ОСОБА_6 , 2020 року народження, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з ст. 89 КК України раніше не судженого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 10 березня 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи на «Просторі Синагоги», що за адресою: м. Львів, вул. Староєврейська, 37, діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, викрав платіжну банківську карту № НОМЕР_1 , видану на ім`я потерпілого ОСОБА_5 , емітентом якої є АТ «ОЩАДБАНК» та яка відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про інформацію"N 2657-ХІІ від 2 жовтня 1992 року, п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України "Про платіжні системи коштів в Україні"N 2346 III від 05 квітня 2001 року, ч. 4ст. 51 Закону України "Про банки та банківську діяльність"N 2121-ІІІ від 7 грудня 2000 року, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року N 414, та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом, з метою особистої вигоди, зокрема, заволодіння наявними на ній грошовими коштами ОСОБА_5 .

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_4 10 березня 2024 року о 15 год. 16 хв., перебуваючи поруч з банкоматом АТ АКБ «Банк Львів», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Сербська, 1, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), у час запровадження воєнного стану по всій території України, діючи умисно, з корисливих мотивів та власного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом використання банківської карти № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_5 , емітентом якої являється АТ «Ощадбанк», достовірно знаючи пін-код викраденої у ОСОБА_5 банківської картки АТ «Ощадбанк», шляхом зняття грошей з банківської картки АТ «Ощадбанк», яка належить ОСОБА_5 за допомогою банкомату, що знаходиться за вказаною адресою, таємно викрав з банківського рахунку ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн., отримавши змогу розпорядитись викраденими грошовими коштами на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 10 000, 00 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, пояснивши, що 10 березня 2024 року, перебуваючи на «Просторі Синагоги», що за адресою: м. Львів, вул. Староєврейська, 37, викрав платіжну банківську карту № НОМЕР_1 , видану на ім`я потерпілого ОСОБА_5 , емітентом якої є АТ «ОЩАДБАНК». Також, обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що 10 березня 2024 року о 15 год. 16 хв., перебуваючи поруч з банкоматом АТ АКБ «Банк Львів», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Сербська, 1, у час запровадження воєнного стану по всій території України, шляхом використання банківської карти № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_5 , емітентом якої являється АТ «Ощадбанк», достовірно знаючи пін-код викраденої у ОСОБА_5 банківської картки АТ «Ощадбанк», зняв з даної картки за допомогою банкомату грошові грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн. Обвинувачений зазначив, що має намір відшкодувати шкоду.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють жодних обставин справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження те, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі повного визнання своєї винуватості обвинуваченим та матеріалів досудового слідства, об`єктивність та повнота яких учасниками судового розгляду не оспорюється, суд вважає повністю доведеними факт скоєння злочину та винність обвинуваченого у вчиненні злочинних дій.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що його дії належить кваліфікувати за:

-ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.

-ч.1 ст. 357 КК України як викрадення офіційного документа.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх наслідки, особу обвинуваченого, який вину у вчиненні злочину визнав повністю, має намір відшкодувати шкоду, раніше не судженого згідно з ст. 89 КК України, а також посередню характеристику обвинуваченого, який з 06.10.2021 року перебуває на обліку у КНП ЛОР «Львівський обласний психоневрологічний диспансер» з діагнозом: гостра реакція на стрес, суїцидальна спроба, тому покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкцій статей, за якими кваліфіковано злочини, у виді позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України, з покладанням обов`язків згідно ст.76 КК України, оскільки його виправлення суд вважає необхідним і достатнім без ізоляції від суспільства, однак в умовах контролю за його виправленням з метою попередження нових злочинів.

Принцип обрання покарання обвинуваченому, відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх кількість та мотиви вчинення, слід визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу слід залишити особисте зобов`язання.

Речові докази, згідно з вимогами ст. 100 КПК України, джерела інформації слід залишити при матеріалах справи.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України та обрати покарання:

- за ч. 1 ст.357 КК України 1 рік обмеження волі;

- за ч.4 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі.

Згідно з ч.1 ст.70 КК України, остаточно, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обрати ОСОБА_4 покарання - 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбуття призначеного покарання 5 років позбавлення волі, із визначенням 2 років іспитового строку.

Згідно з ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити особисте зобов`язання.

Речові докази:

відеозаписи наявні на оптичному диску, із камер відеоспостереження «Безпечна Львівщина», що розташовані в публічно доступних м. Львова за 10.03.2024 року залишити при матеріалах справи.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою у цей же строк, з моменту вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 .