У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/3070/24

№ 1-кп/183/1415/24

20 травня 2024 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянув у судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт на певний період доби у кримінальному провадженні № 0000210 стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с.Новоселівка, Новомосковського району, Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України,

в с т а н о в и в :

У провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт на певний період доби, мотивуючи свою позицію тим, що він має намір працевлаштуватися, для можливості отримання коштів для проживання та утримання матері, яка має ІІІ групу інвалідності. Одночасно просив врахувати, що на його думку вина у вчиненні інкримінованих злочинів не доведена, а тому вважає, що відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію свого підзахисного.

Прокурор заперечувала проти заявленого клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 , вважаючи його необґрунтованим, посилаючись на порушення вимог Кримінального процесуального закону щодо строків та порядку подання такого клопотання.

Потерпілий ОСОБА_5 підтримав думку прокурора.

Потерпіла ОСОБА_4 просила відмовити в задоволенні заявленого клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки останній висловлював погрози в її адрес, вважає, що у разі зміни запобіжного заходу тримання під вартою, існує загроза її життю.

Суд, вирішуючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт на певний період доби, вважає, що на цей час відсутні підстави для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку , передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Статтею 201 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною 5 ст. 194 КПК України та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про заміну способу їх виконання.

Так, ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.03.2024 у справі № 183/2008/24 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02.05.2024, строк якого продовжено ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.04.2024 до 28.06.2024.

Суд не погоджується з доводами обвинуваченого ОСОБА_7 щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України є нетяжким та тяжким злочином, за вчинення яких у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_7 винуватим, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років. Тому, розуміючи наслідки завершення судового розгляду кримінального провадження, ОСОБА_7 може переховуватися від суду з метою ухилення від можливого покарання у виді позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_7 , володіючи відомостями щодо осіб потерпілих

ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні висловила побоювання за своє життя в разі зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу на більш м`який, а також свідків, які не допитані, може вплинути на них з метою схилення до зміни показів чи відмови від показів взагалі, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи відомості про особу обвинуваченого,яка неодноразово судима за скоєння корисливих злочинів, які не погашені та не зняті в установленому законом порядку, факт вчинення нового кримінального правопорушення в період іспитового строку, а також відсутність офіційного працевлаштування, офіційно-підтверджених джерел доходів, відповідно є підтвердженим ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість обвинуваченим вчинити інше кримінальне правопорушення.

Судом враховано аргументи, які наводилися обвинуваченим ОСОБА_7 та захисником ОСОБА_6 щодонаміру обвинуваченого працевлаштуватися, для можливості отримання коштів для проживання та утримання матері, яка має ІІІ групу інвалідності, проте в даному випадку суд приходить до переконання, що на цей час продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 в повній мірі відповідатиме меті, яка полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі.

З огляду на викладене, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки в судовому засіданні не доведено належними та допустимими доказами факт відсутності ризиків, які враховувалися при обранні та продовженні запобіжного заходу.

Отже, враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт на певний період доби відмовити.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 331, 371, 376, 616 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт на певний період доби відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, її захисником, потерпілим, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання, зміну іншого запобіжного заходу, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя ОСОБА_1