233 № 233/1491/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2024 року Слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої СВ відділу поліції №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000100 від 12.03.2024 року «про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання» відносно:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)17 липня 2017 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.3 ст.185КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, звільнився 30 вересня 2019 року умовно-достроково на 11 місяців 11 днів на підставі ухвали Селидівського міського суду від 20 вересня 2019 року, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання слідчої СВ відділу поліції №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000100 від 12.03.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263КК України.

Клопотання погоджене прокурором Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання, слідча посилається на те, що 02 березня 2024 року, приблизно о 11.00 год., проходячи по АДРЕСА_1 , на ділянці місцевості між річкою Кривий Торець та проїзною частиною дороги вулиці Грибоєдова м. Костянтинівка (за координатами НОМЕР_1), ОСОБА_5 на землі виявив корпус оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 та поруч розсипом одинадцять патронів калібру 7,62х54 мм. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання вибухової речовини та бойових припасів.

Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, достовірно знаючи, що виявлені ним предмети (корпус гранати та патрони) є вибуховою речовиною та бойовими припасами, придбання, зберігання і носіння яких без відповідного дозволу є незаконним, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, в порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України вiд 12.10.1992 № 576 та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС №622 від 21.08.1998 (зі змінами), ОСОБА_5 підняв корпус оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 та одинадцять патронів калібру 7,62х54 мм., щоб перенести за місцем свого мешкання, тим самим здійснив незаконне придбання вибухової речовини та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Відразу після цього, в цей же день та час, ОСОБА_5 , діючи незаконно, умисно, переніс в руках придбані при вищевказаних обставинах корпус оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1 та одинадцять патронів калібру 7,62х54 мм. до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим здійснив незаконне носіння вибухової речовини та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, та у прихожій кімнаті вказаного будинку поклав одинадцять патронів калібру 7,62х54 мм. на підлогу та поруч поклав на ганчірку корпус оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1, чим став умисно зберігати вибухову речовину та бойові припаси без передбаченого законом дозволу до моменту викриття його дій працівниками поліції, а саме 12.03.2024 року.

12 березня 2024 року, у період часу з 18.44 год. по 19.22 год., в ході проведення у встановленому законом порядку огляду місця домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_5 на підлозі прихожій кімнаті вказаного будинку виявлено та вилучено: 11 (одинадцять) патронів, які є боєприпасами - військовими гвинтівочними патронами калібру 7,62х54 мм, зразка 1908, виготовлені промисловим способом та до стрільби придатні; корпус оборонної осколкової ручної гранати типу Ф-1, який є вибуховою речовиною у вигляді конструктивно оформленого заряду (розташованого в металевій оболонці), виготовлений промисловим (заводським) способом та придатний для здійснення вибуху.

Тим самим, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися в придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів та вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, порушив вимоги «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576 та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС № 622 від 21.08.1998 (зі змінами), а також вимоги Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 за № 2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», відповідно до положень якої (додаток №1) вказані вище бойові припаси та вибухові речовини відносяться до видів майна, що не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, та не є предметами, щодо яких може бути надано дозвіл МВС України, а тому доступ до цих предметів сторонніх осіб є значною загрозою інтересам держави та безпеки громадян.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в умисному, незаконному придбанні, носінні та зберіганні вибухової речовини та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263КК України.

29.03.2024 року о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263КК України, вручено копію повідомлення про підозру та пам`ятку з процесуальними правами та обов`язками підозрюваного.

Підставами для підозри ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення є дані, що містяться в зібраних доказах у кримінальному провадженні: протокол огляду місця події від 12.03.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого були виявлені та вилучені предмети злочину; протокол огляду місця події від 12.03.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , на ділянці місцевості за координатами НОМЕР_1, за участю ОСОБА_5 , в ході якого останній вказав на місце де придбав вибухову речовину та бойові припаси; постанова про визнання предметів речовими доказами, та залучення їх до кримінального провадження в якості речових доказів; висновок судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/105-24/1926-ВТХ від 21.03.2024 року; висновок судової експертизи зброї №СЕ-19/113-24/1588-БЛ від 28.03.2024 року; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 , під час якого останній розповів про обставини вчиненого ним кримінального правопорушення.

Таким чином, є підстави вважати, що ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, яке відповідно до ч.1 ст.263КК України карається позбавленням волі на строк від 3 до 7 років.

В ході досудового розслідування виникли достатні підстави щодо застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, метою якого є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ч.1 ст.177КПК України.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177КПК України, а саме ОСОБА_5 може спробувати: переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.132КПК України встановлено, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263КК України, що є тяжким злочином, а також слідчим у вищевказаному клопотанні наведено, чим саме обґрунтовується підозра ОСОБА_5 .

За вимогами клопотання слідча просить застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, беручи до уваги те, що існують ризики, передбачені ст.177КПК України, а також просила врахувати те, що ОСОБА_5 добровільно не з`являвся на виклик слідчого, що є підставою вважати ухиленням останнього від органів досудового розслідування та порушенням процесуальної поведінки підозрюваного.

Копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, вручені підозрюваному ОСОБА_5 - 02 квітня 2024 року що підтверджується розпискою останнього.

В судовому засіданні:

Слідча - просила задовольнити клопотання та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків.

Прокурор - клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав його обґрунтованості.

Підозрюваний - свою винуватість у інкримінованому визнав повністю та не заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.177КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може вчинити дії передбачені ч.1 ст.177КПК України.

Слідчому судді, з боку сторони обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177КПК України, а саме:

- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, з огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, що може бути визнане підозрюваним більш небезпечним ніж втеча. Окрім того, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оскільки 29.03.2024 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та у цей же день вручено повістку про виклик до ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області для проведення слідчих дій на 13:00 год. 01.04.2024 року, отримання якої останній засвідчив власним підписом. Однак, ОСОБА_5 на вказану дату та час не з`явився без поважних причин, не попередивши завчасно слідчого або прокурора. Таким чином, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

Крім того, враховуючи те що, м. Костянтинівка Краматорського району Донецької області, знаходиться неподалік від лінії проведення активних бойових дій то підозрюваний ОСОБА_5 може самостійно евакуюватися, тобто покинути або змінити місце свого фактично мешкання, не повідомивши про це слідчого або прокурора, що унеможливить його подальші виклики та прибуття до орану досудового розслідування та суду.

- ризик вчинити інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_5 раніше судимий, не працевлаштований, матеріального доходу не має, стійкі соціальні зв`язки відсутні. Саме ці факти підтверджують скрутне матеріальне становище ОСОБА_5 та його схильність до вчинення нових злочинів.

Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для суду подій, визначених у ч.1 ст.177КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Тож, зазначені та встановлені судом ризики виправдовують обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Обґрунтовуючи доцільність обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, суд враховує, правову позицію Європейського суду з прав людини викладену у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, де Суд вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Відповідно до ст.179КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст.194 цього Кодексу.

При обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя враховує обставини, зазначені у ст.178КПК України, а саме те, що у розпорядженні слідчої по даному провадженню є достатні дані, що свідчать про наявність ознак вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, за кваліфікацією ч.1 ст.263КК України, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до7 років, а також враховує особу та життєві зв`язки підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, неодружений, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, під наглядом у лікаря психіатра не знаходиться, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Суд вважає, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, яке відповідно до ч.3 ст.176КПК України, є найбільш м`яким запобіжним заходом, відповідає особі підозрюваного ОСОБА_5 , характеру та тяжкості кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя та ухиленню від органів досудового розслідування, та суду.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з урахуванням наявності обґрунтованої підозри та вищенаведених ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею на теперішній час не встановлено.

Крім того, слідчий суддя вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, обмеження вільного пересування особи завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню такою особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Отже, за наведених вище підстав, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчої є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Одночасно, згідно ч.6 ст.194КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.219КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263КК України - 29.03.2024 року.

Тож, з огляду на те, що строк дії, покладених на підозрюваного обов`язків не може перевищувати строку досудового розслідування, покладення таких обов`язків на підозрюваного ОСОБА_5 , слід визначити в межах строку досудового розслідування, тобто до 29 травня 2024 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-179, 182-185, 193-196, 376КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчої СВ відділу поліції №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000100 від 12.03.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263КК України - задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263КК України в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000100 від 12.03.2024 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194КПК України, а саме:

- прибувати до слідчих СВ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_5 ,що у разі невиконання обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали слідчого судді в частині покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, тобто до 29 травня 2024 року.

Копію ухвали вручити/направити підозрюваному ОСОБА_5 , слідчій та прокурору негайно після її оголошення.

Виконанням ухвали покласти на слідчу СВ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області - ОСОБА_6 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1