Справа № 201/8909/20
Провадження № 1-кп/204/764/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

30 квітня 2024 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі колегії суддів:

головуючого - судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника потерпілих адвоката ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8

ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000611 від 14 березня 2020 рокуза обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.5 ст.27 п.п.1,5,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3,5 ст.27 п.п.1,5,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження №0000611 від 14 березня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.5 ст.27 п.п.1,5,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.3,5 ст.27 п.п.1,5,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані під час обрання та продовження обвинуваченим запобіжного заходу, не змінилися. Наявність ризиків обґрунтував тим, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, усвідомлюючи невідворотність покарання та його наслідки, з метою уникнення відповідальності за вчинене, можуть переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також свідків, які ще не допитані судом, а саме схилити свідків до відмови від надання свідчень або ж їх зміни; відносно обвинувачених існують інші кримінальні провадження, які перебувають на стаді судового розгляду, обвинувачені можуть довести кримінальне правопорушення, у вчиненні яких обвинувачуються, до кінця, або вчинити інші злочини. Також вказав, що ухвали суду першої інстанції щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченим неодноразово були предметом перевірки в суді апеляційної інстанції, який погоджувався з висновками суду першої інстанції.

Адвокат ОСОБА_7 зазначив, що ризики, на які посилається прокурор у своєму клопотанні є недоведеними та жодним чином необґрунтованими. Крім того, вказав, що обвинувачені тривалий час перебувають під вартою, тому існує достатньо підстав для визначення застави або зміни їм запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі,

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав позицію свого захисника.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав позицію свого захисника.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_6 підтримала позицію прокурора.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19.05.2020 обвинуваченому ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який в подальшому був неодноразово продовжений.

При вирішенні питання щодо можливості продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , судом було враховано наведені прокурором ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений, усвідомлюючи невідворотність покарання в разі визнання його винним у вчиненні ним кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, з метою уникнення відповідальності має змогу переховуватися від суду в разі пом`якшення запобіжного заходу щодо нього; впливати на свідків та потерпілих, які ще не були допитані судом, з метою зміни їх показів або залякування; у зв`язку з тим, що обвинувачений має інші кримінальні провадження в інших судах, є підстави вважати, що він може вчинити інші кримінальні правопорушення.

При цьому, судом також враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме, той факт, що на час обрання запобіжного заходу обвинувачений офіційно не працював; відсутність міцних соціальних зв`язків; згідно реєстру до обвинувального акту існують вагомі докази вчинення ним кримінального правопорушення, зазначеного в обвинувальному акті; тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винним; відсутність даних щодо його позитивної репутації.

У зв`язку із наведеним, суд приходить до висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тому підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, немає, а запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, необхідно продовжити до 28.06.2024.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19.05.2020 обвинуваченому ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який в подальшому був неодноразово продовжений.

При вирішенні питання щодо можливості продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 , судом було враховано наведені прокурором ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений, усвідомлюючи невідворотність покарання в разі визнання його винним у вчиненні ним кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, з метою уникнення відповідальності має змогу переховуватися від суду в разі пом`якшення запобіжного заходу щодо нього; впливати на свідків та потерпілих, які ще не були допитані судом, з метою зміни їх показів або залякування; у зв`язку з тим, що обвинувачений має інші кримінальні провадження в інших судах, є підстави вважати, що він може вчинити інші кримінальні правопорушення.

При цьому, судом також враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме, той факт, що на час обрання запобіжного заходу обвинувачений офіційно не працював; має соціальні зв`язки (одружений, має постійне місце проживання та близьких родичів); згідно реєстру до обвинувального акту існують вагомі докази вчинення ним кримінального правопорушення, зазначеного в обвинувальному акті; тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винним; відсутність даних щодо його позитивної репутації.

У зв`язку із наведеним, суд приходить до висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тому підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, немає, а запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою, необхідно продовжити до 28.06.2024.

Надаючи оцінку твердженням сторони захисту про те, що прокурором не доведено існування ризиків у цьому провадженні, колегія суддів зазначає, що наразі є актуальним ризик що обвинувачені, розуміючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та покарання, яке їм загрожує у разі визнання винуватими, з метою уникнення відповідальності за скоєне, можуть вчинити спроби переховування від суду. Крім того, оскільки кримінальне провадження надійшло до суду 07.03.2024 потерпілі та свідки судом допитані не були, тому ризик впливу на них є також достатньо обґрунтованим. Разом з цим, враховуючи те, що відносно обвинувачених існують інші кримінальні проводжень, які перебувають на розгляді в інших судах, існує достатньо підстав вважати, що обвинувачені можуть продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення. Відтак, доводи сторони захисту про те, що прокурором ризики не були доведені, є безпідставним.

Крім того, посилання захисника на надмірне тримання обвинувачених під вартою, суд не приймає до уваги, оскільки тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Крім того, ухвала Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11.03.2024 про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, була предметом перевірки в суді апеляційної інстанції, який не встановив підстав для зміни обвинуваченим запобіжного заходу на більш м`який.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави і обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів, зважаючи на те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення з корисливих мотивів, направленого проти життя осіб та вчиненого способом небезпечним для життя багатьох осіб, з урахуванням обставин інкримінованого останнім злочину, з огляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає за неможливе, у даному випадку, визначати розмір застави обвинуваченим.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченим не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.197, 331, 369-372 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 - задовольнити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою продовжити до 28 червня 2024 року включно.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_9 - задовольнити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою продовжити до 28 червня 2024 року включно.

У задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3