Ухвала

Іменем України

04 квітня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання після закінчення іспитового строку відносно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , засудженого 21.02.2022 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки,

в с т а н о в и в:

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 21.02.2022 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покладено обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Захисника засудженого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 звернувся в суд із клопотанням про вирішення питання про звільнення від відбування покарання після закінчення іспитового строку відносно засудженого ОСОБА_6 , відповідно до якого просить звільнити із зняттям з обліку Рівненської районної філії Державної установи "Центр пробації" у Рівненській області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 21.02.2022 року Рівненським міським судом Рівненської області у справі №569/14492/21 від 21 лютого 2022 року по відбуттю встановленого терміну. В обґрунтування клопотання вказано, що 31.03.2022 ОСОБА_6 поставлений на облік Рівненським РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області. Термін іспитового строку визначений ОСОБА_6 Рівненським РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області 21.02.2024. 29.02.2024 на ім`я начальника Рівненського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_7 подано клопотання про вирішення питання про звільнення засудженого та зняття з обліку ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням із встановленим іспитовим терміном на 2 роки за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 21.02.2022 року. Листом від 06.03.2024 за №40/74/3920-24, начальник відділу ОСОБА_7 відмовила в задоволенні клопотання. Відмова мотивована тим, що ОСОБА_6 притягується до кримінальної відповідальності в межах кримінального провадження №002065, яке скеровано на розгляд Рівненського міського суду Рівненської області з обвинувальним актом у справі №569/18793/23. Враховуючи, що термін іспитового строку закінчився, засуджений виконав покладені на нього вироком суду обов`язки, обвинувального вироку суду щодо ОСОБА_6 не ухвалено, тому на підставі ч. 1 ст. 78 КК України та ч. 2 ст. 165 КВК України засуджений ОСОБА_6 підлягає звільненню від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

В судовому засіданні захисник засудженого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Представник органу пробації ОСОБА_4 при вирішення клопотання поклалась на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання заперечував, оскільки у період іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення, до суду скерований обвинувальний акт, який перебуває на розгляді в Рівненському міському суді Рівненської області.

Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився.

Згідно ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання з доданими до нього матеріалами, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_6 засуджений вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 21.02.2022 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покладено обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк станом на час розгляду клопотання закінчився.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Зі змісту ст. 75 КК України слідує, що звільнення від відбування покарання за даною нормою закону, полягає у відповідному випробуванні засудженої особи протягом чітко визначеного періоду шляхом покладення на неї певних обов`язків та застосування до неї відповідних пробаційних процедур. Метою такого випробовування є перевірка того чи може особа не відбувати вже визначене їй вироком суду покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Згідно з ч. 2-3 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що на даний час кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002065 від 13.07.2024, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розглядається Рівненським міським судом Рівненської області.

Таким чином, державою, ОСОБА_6 висунуто певні претензії щодо його кримінальної поведінки, а тому враховуючи, що рішення по кримінальному провадженню про обвинувачення останнього за ч. 4 ст. 185 КК України не прийнято, а також майбутні правові наслідки, суд вважає передчасним можливість його звільнення від відбування покарання з випробування у зв`язку із закінченням іспитового строку, оскільки у разі визнання його винуватим, оскаржуване рішення унеможливить застосування вимог ст. 71 КК України, тобто в даному випадку буде порушено механізм застосування кримінального закону при вирішенні питання про остаточне призначення покарання.

Натомість, у разі виправдання засудженого, він жодним чином не буде позбавлений можливості скористуватись зазначеними у ст. 78 КК України гарантіями звільнення від відбування призначеного покарання.

В даному випадку, на думку суду, жодним чином не порушується презумпція невинуватості особи, оскільки відповідно до такої презумпції особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом; підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи; поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою (ст. 17 КПК України).

З аналізу вказаної норми слідує, що вона, головним чином, покликана забезпечити права особи, яка не має статусу засудженої особи, на належне поводження з нею як з невинуватою, на закріплення обов`язкі в саме держави довести вину такої особи, на визначення певних гарантій для такої особи від свавілля.

Проте, як вказано вище, випробування особи протягом іспитового строку стосується вже засудженої особи за вироком суду, який набрав законної сили, і відповідні визначені законом процедури по перевірці того, чи витримала така засуджена особа відповідне випробовування жодним чином не порушує презумпцію невинуватості.

Не порушує такої презумпції і рішення про відмову у звільненні від вже призначеного покарання по закінченню іспитового строку за наявності доказів того, що особа обвинувачується у вчиненні нового кримінального правопорушення в період іспитового строку (а, отже, доказів передчасності однозначного висновку що особа витримала визначене їй судом випробування), оскільки таке рішення жодним чином не стосується заборон та обов`язків, гарантованих презумпцією невинуватості та стосується інших обставин та іншого етапу кримінального переслідування, аніж ті обставини та той етап, на якому гарантується презумпція невинуватості.

Оскільки суду на час розгляду даного клопотання надані відомості, що засуджений обвинувачується у вчиненні нового кримінального правопорушення, то це унеможливлює прийняття рішення про звільнення такого засудженого від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, бо таке рішення буде передчасними без вирішення відповідним судом питання про вину або невинуватість особи у вчиненні інкримінованого йому злочину в період іспитового строку.

За таких обставин клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання після закінчення іспитового строку відносно засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 1 ст. 78 КК України, ст. ст. 395, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання після закінчення іспитового строку відносно засудженого ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1