19.06.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 633/433/20
Номер провадження 1-кп/533/5/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (у режимі ВКЗ),

представника потерпілого ОСОБА_7 (у режимі ВКЗ),

захисниці - адвоката ОСОБА_8 (у режимі ВКЗ),

обвинуваченого - ОСОБА_9 (у режимі ВКЗ),

-розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного у Єдиний реєстр досудових розслідувань 20.08.2019 за № 0000551, за обвинуваченням:

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження: АДРЕСА_1 , РФ; громадянин України; освіта вища; не працює; пенсіонер; одружений; не судимий; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1, ч. 3 ст. 365 КК України,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про таке:

I.Історія провадження

Матеріали кримінального провадження № 0000551 від 20.08.2019 (надалі по тексту вироку також - КП) за обвинуваченням 1) ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, 2) ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, 3) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1, ч. 3 ст. 365 КК України, перебували на розгляді у Печенізькому районному суді Харківської області.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 №2/0/9-22, ураховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, на підставі ч.7 ст. 147 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, Печенізького районного суду Харківської області - на Козельщинський районний судом Полтавської області.

Матеріали кримінального провадження були передані до Козельщинського районного суду Полтавської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2022 матеріали кримінального провадження розподілено головуючому судді ОСОБА_12 .

Відповідно до рішення Голови Верховного суду від 10 січня 2023 року №8/0149-23 та наказу в.о. голови Козельщинського районного суду Полтавської області від 13.01.2023 №02-аг суддя ОСОБА_12 відряджений до Октябрського районного суду м. Полтави для здійснення правосуддя.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи справу передано на розгляд головуючій судді Козельщинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 .

Ухвалою від 18.01.2024 головуючою суддею Козельщинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 кримінальне провадження прийнято до свого провадження.

Ухвалами Козельщинського районного суду Полтавської області від 12.04.2023 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до положень ст.49 КК України. Кримінальне провадження № 0000551 від 20.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України - закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвалою суду від 12.04.2023 також цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство оборони України, про солідарне стягнення з ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків завданої матеріальної шкоди за самовільне зайняття земельної ділянки у розмірі 1339711,96 гривень залишено без розгляду.

Під час судового розгляду суд, на виконання приписів ч. 2 ст. 285 КПК України, роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_9 право на звільнення від кримінальної відповідальності, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яким обвинувачений скористався, а тому відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України кримінальне провадження у частині обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_9 було продовжено судом в загальному порядку (т.с. 7 а.с. 73).

ІІ. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом недоведеним

За обвинувальним актом, затвердженим 28.08.2020 прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням злочинів у сфері службової діяльності, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава, що поширює свою діяльність на Харківську область прокуратури Харківської області ОСОБА_13 , ОСОБА_14 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, а саме в умисному вчиненні службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй повноважень, які спричинили тяжкі наслідки, за таких обставин:

ОСОБА_9 на підставі наказу начальника ГУ НП в Харківській області від 13.11.2018 №299 о/с призначений на посаду начальника Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: 1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; 2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; 3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення;5) здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; 6) здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності.

Згідно з функціональними обов`язками начальника Печенізького ВП Чугуївського ВІІ ГУНП в Харківській області, затверджених начальником ГУ НП в Харківській області від 13.08.2019, начальник Печенізького відділення поліції Чугуївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_9 очолював відділення поліції, здійснював керівництво його діяльністю, організаційні заходи; організовував аналітичну роботу у відділенні поліції; забезпечував систему планування роботи відділення; організовував та забезпечував контроль за станом виконавської дисципліни у відділенні; виконував обов`язки, визначені Інструкцією з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 № 440: щодо організації діяльності чергової служби підпорядкованих підрозділів, щодо пропускного режиму, охорони адміністративних будинків підрозділів поліції, додержання правил пожежної безпеки та санітарних норм і правил, щодо забезпечення збереження документації чергової служби, оперативної й криміналістичної техніки, засобів зв`язку, іншого майна, щодо контролю за діяльністю чергової частини; організовує реагування на заяви й повідомлення про кримінальні правопорушення та інші події; виконує обов`язки, визначені Порядком ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, що затверджений наказом МВС України від 08.02.2019 №100: щодо прийняття заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення ті інші події в органах (підрозділах) поліції, щодо реєстрації заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події в територіальному (відокремленому) відділенні поліції, щодо контролю за дотриманням вимог цього Порядку; організовував роботу з виявлення, розкриття та попередження кримінальних правопорушень; організовував та контролював реалізацію антикорупційних заходів y підпорядкованих підрозділах.

Отже, в силу займаної посади та покладених службових обов`язків начальник Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 станом на 14.11.2019 був представником влади та службовою особою правоохоронного органу у відповідності до примітки ст. 364 КК України та ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів».

Незважаючи на викладене, ОСОБА_15 вчинив кримінальні правопорушення за таких обставин.

Приблизно навесні 2019 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_11 , діючи спільно у групі, за попередньою змовою з першим заступником голови Печенізької районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_10 , вчинили протиправні дії, спрямовані на самовільне заняття земельної ділянки на території Чугуївського військового полігону, що відноситься до земель оборони, загальною площею 31,2856 га, розташованої на території Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області. За допомогою невстановленої в ході досудового розслідування сільськогосподарської техніки ОСОБА_11 висадив у ґрунт вищевказаної земельної ділянки площею 31,2856 га насіння кукурудзи.

У подальшому, 16.10.2019, у період часу з 09 год. 36 хв. по 09 год. 45 хв., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перший заступник голови Печенізької районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_10 , перебуваючи у службовому кабінеті начальника Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 в Печенізькому ВП Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області за адресою: Харківська область, Печенізький район, смт. Печеніги, вул. Робоча, 4, висунув протиправну пропозицію ОСОБА_9 , а саме пропозицію про невжиття правомірних заходів з боку підлеглих ОСОБА_9 співробітників Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області щодо припинення неправомірного здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , яка виразилась у самовільному зайнятті земельної ділянки, культивуванні та збору врожаю - сільськогосподарських культур на території Чугуївського військового полігону, що відноситься до земель оборони, загальною площею 31,2856 га, розташованої на території Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області, на що ОСОБА_9 , перевищуючи свої службові повноваження, діючи умисно, погодився.

Приблизно восени 2019 року, більш точної дати в ході проведення досудового розслідування встановити не довелося можливим, не припиняючи свої неправомірні дії, спрямовані на самовільне заняття земельної ділянки у зоні особливого режиму використання земель, ОСОБА_11 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , за допомогою сільськогосподарської техніки: комбайну, реєстраційний номер 17471-ТН, марки «ДОН -1500», 1993 р.в., заводський номер № НОМЕР_1 , та автомобілю «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , почав здійснювати збір врожаю - кукурудзи.

У подальшому, 13.11.2019 о 15 год. 28 хв. до чергової частини Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області зі служби 102 надійшло повідомлення «про встановлення факту незаконного збору кукурудзи поруч з бубонцем за допомогою комбайнів». 3 метою перевірки факту вчинення кримінального правопорушення було здійснено виїзд СОГ Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області, в ході якої слідчим в період часу з 15 год. 50 хв. по 18 год. 05 хв. на ділянці місцевості, розташованої поблизу 18 км+500 м автодороги АДРЕСА_4 , проведено огляд, під час якого виявлено земельну ділянку, засіяну кукурудзою, частина якої, близько 10 га, зібрана за допомогою спеціальної техніки, яка під час огляду знаходилася на ділянці місцевості, а саме: комбайн, реєстраційний номер 17471-ТН, марки «ДОН -1500», 1993 р.в., заводський номер № НОМЕР_1 , на жатках якого знаходилися ростки від кукурудзи, та автомобіль «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 , власником яких являється ОСОБА_11 . Після проведення огляду слідчим вказане майно вилучено.

3 метою забезпечення належного зберігання вищевказаного виявленого та вилученого майна, на зазначеній земельній ділянці залишено інспектора СРПП №3 Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області (далі СРПП) ОСОБА_16 та начальник СРПП №3 ОСОБА_17 , які 14.11.2019 змінились на інспектора СРП №2 ОСОБА_18 та поліцейського СРПП № 2 ОСОБА_19

14.11.2019, близько 13 години, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, начальник Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , діючи умисно, перевищуючи службові повноваження, усвідомлюючи, що відповідно до своїх функціональних обов`язків несе персональну відповідальність за виконання покладених на відділ поліції завдань і здійснення ним своїх функцій та належне використання працівників підпорядкованих підрозділів, достовірно знаючи, що його дії явно виходять за межі наданих прав та повноважень, на виконання попередніх домовленостей з ОСОБА_10 від 16.10.2019 щодо невжиття заходів, спрямованих на припинення неправомірного здійснення господарської діяльності з боку ФОП ОСОБА_11 , надав незаконну вказівку старшому інспектору-черговому СРПП № 2 ОСОБА_20 , щодо припинення охорони вилучених транспортних засобів: комбайну «Дон-1500», 1993 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та вантажного автомобілю «КАМАЗ» з державним номерним знаком НОМЕР_4 , за допомогою яких здійснювався незаконний збір врожаю сільськогосподарських культур, які охоронялись групою у складі інспектора СРПП № 2 ОСОБА_18 та поліцейського СРПП № 2 ОСОБА_19 . Крім того, ОСОБА_9 повідомив неправдиві відомості про відмову судом у накладенні арешту на вилучену техніку, достовірно знаючи про те, що відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились, клопотання про накладення арешту не складалось та до Печенізького районного суду Харківської області станом на 14.11.2019 не направлялося.

Указані вище неправомірні дії з боку ОСОБА_9 надали змогу ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вчинити дії, спрямовані на протиправне зайняття та використання земельної ділянки, яка належить Чугуївському військовому полігону та відноситься до земель оборони, у своїх потребах, її обробки, культивування та збору врожаю, внаслідок чого державі в особі Міністерства оборони України завдано тяжкої шкоди в розмірі 1339711,96 грн, що підтверджується розрахунком від 13.03.2020 за вихідним №10-20-14-2294/0/19-20, проведеним ІНФОРМАЦІЯ_4 , та висновком судової економічної експертизи № 8/77CE-20 від 23.03.2020 Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

ІІІ. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

ОСОБА_9 , будучи начальником Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області, 16.10.2019, у період часу з 09 год. 36 хв. по 09 год. 45 хв., перебуваючи у своєму службовому кабінеті у Печенізькому ВП Чугуївському ВП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська область, Печенізький район, смт. Печеніги, вул. Робоча, 4, перевищуючи свої службові повноваження, діючи умисно, з метою вчинення пособництва шляхом усунення перешкод сприяв вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, іншими співучасниками (провадження щодо яких закрито судом у зв`язку зі закінченням строків давності), а також вчиненню інших дій щодо приховування злочину, слідів та знарядь його вчинення, погодився на протиправну пропозицію першого заступника голови Печенізької районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_10 , а саме на вчинення дій у вигляді протиправного впливу ним як керівником правоохоронного органу на підлеглих йому співробітників Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області щодо неприпинення останніми неправомірного здійснення господарської діяльності з боку ФОП ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , яка виразилась у самовільному зайнятті земельної ділянки, культивуванні її та збору врожаю - сільськогосподарських культур на території Чугуївського військового полігону, що відноситься до земель оборони, загальною площею 31,2856 га, розташованої на території Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області.

Приблизно восени 2019 року, більш точної дати встановити не довелося можливим, не припиняючи свої неправомірні дії, спрямовані на самовільне заняття земельної ділянки у зоні особливого режиму використання земель, ОСОБА_11 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , за допомогою сільськогосподарської техніки: комбайну, реєстраційний номер 17471-ТН, марки «ДОН -1500», 1993 р.в., заводський номер № НОМЕР_1 , та автомобілю «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_5 , почав здійснювати збір врожаю - кукурудзи.

У подальшому 13.11.2019 о 15 год. 28 хв. до чергової частин Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області зі служби 102 надійшло повідомлення «про встановлення факту незаконного збору кукурудзи поруч з бубонцем за допомогою комбайнів». З метою перевірки факту вчинення кримінального правопорушення було здійснено виїзд СОГ Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області, у ході якої слідчим у період часу з 15 год. 50 хв. по 18 год. 05 хв. на ділянці місцевості, розташованої поблизу 18 км + 500 м автодороги АДРЕСА_4 , проведено огляд під час якого виявлено земельну ділянку засіяну кукурудзою, частина якої, близько 10 га, зібрана за допомогою спеціальної техніки, яка під час огляду знаходилася на ділянці місцевості, а саме: комбайн, реєстраційний номер 17471-ТН, марки «ДОН -1500», 1993 р.в., заводський номер № НОМЕР_1 , на жатках якого знаходилися ростки від кукурудзи, та автомобіль «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_6 , власником яких являється ОСОБА_11 . Після проведення огляду слідчим вказане майно вилучено.

3 метою забезпечення належного зберігання вищевказаного виявленого вилученого майна на зазначеній земельній ділянці залишено інспектора СРПП № 3 Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області (далі СРПП) ОСОБА_16 та начальника СРПП № 3 ОСОБА_17 , які 14.01.2019 змінились на інспектора СРПП № 2 ОСОБА_18 та поліцейського СРПП № 2 ОСОБА_19

14.11.2019 близько 13 години, більш точний час не встановлено, начальник Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , діючи умисно, перевищуючи свої службові повноваження, усвідомлюючи, що відповідно до своїх функціональних обов`язків несе персональну відповідальність за виконання покладених на відділ поліції завдань і здійснення ним свої функцій та належне використання працівників підпорядкованих підрозділів, достовірно знаючи, що його дії явно виходять за межі наданих прав та повноважень, на виконання попередніх домовленостей з ОСОБА_10 від 16.10.2019 щодо невжиття заходів, спрямованих на припинення неправомірного здійснення господарської діяльності з боку ФОП ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , надав незаконну вказівку старшому інспектору-черговому СРПП № 2 ОСОБА_20 щодо припинення охорони вилучених транспортних засобів: комбайну «Дон-1500», 1993 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 та вантажного автомобілю «Камаз» з державним номерним знаком НОМЕР_5 , за допомогою яких здійснювався незаконний збір врожаю сільськогосподарських культур, які охоронялись групою у складі інспектора СРПП №2 ОСОБА_18 та поліцейського СРПП № 2 ОСОБА_19 . Крім того, ОСОБА_9 повідомив неправдиві відомості про відмову судом у накладенні арешту на вилучену техніку, достовірно знаючи про те, що відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились, клопотання про накладення арешту не складалось та до Печенізького районного суду Харківської області станом на 14.11.2019 не направлялось.

Ураховуючи викладене ОСОБА_9 як співучасник вчиненого кримінального правопорушення, шляхом пособництва вчинив умисні дії, спрямовані на усунення перешкод під час вчинення іншими особами, провадження щодо яких закрито судом на підставі ст. 49 КК України, кримінального правопорушення, приховування слідів та знарядь вчинення кримінального правопорушення, спрямованого на самовільне зайняття земельної ділянки у зоні особливого режиму використання земель, вчиненому групою осіб, внаслідок чого державі в особі Міністерства оборони України завдано шкоду у розмірі 1339711, 96 грн, що підтверджується розрахунком від 13.03.2020 за вихідним №10-20-14-2294/0/19-20, проведеним ІНФОРМАЦІЯ_4 , правильність якого підтверджена висновком судової економічної експертизи від 23.03.2020 №8/77CE-20 Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Своїми діями ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 197-1 КК України, а саме пособництво, яке виразилось в усуненні перешкод під час вчинення кримінального правопорушення іншими співучасниками, приховуванні слідів та знарядь злочину, спрямованого на самовільне зайняття земельної ділянки у зоні особливого режиму використання земель, вчиненому групою осіб, яким державі в особі Міністерства оборони України завдано матеріальну шкоду у розмірі 1339711, 96 грн.

Обвинувачення в частині завдання тяжкої шкоди суд виключає з обвинувачення, оскільки ч. 2 ст. 197-1 КК України не містить таку кваліфікуючу ознаку як наслідки у вигляді тяжкої шкоди, що не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого.

IV. Позиція сторони обвинувачення

Прокурори висунуте обвинувачення підтримували у повному обсязі, обвинувачення не змінювали.

У судових дебатах прокурор наполягав на тому, що вина ОСОБА_9 доведена у повному обсязі дослідженими під час судового розгляду справи доказами, у тому числі показами свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , показами представника потерпілого, та записами аудіо, відеоконтролю обвинуваченого у службовому кабінеті. Підтримуючи обвинувачення у повному обсязі прокурор уважав, що органом досудового слідства правильно встановлено час, місце, спосіб вчинення злочину, фактичні обставини скоєного, а також форму і ступінь вини обвинуваченого. Наслідком вчинених кримінальних правопорушень завдано тяжку шкоду у розмірі 1339711,96 грн, що підтверджується розрахунком, проведеним Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та висновком судової економічної експертизи. Під час судового провадження жодного доказу, наданого прокурором, стороною захисту неспростовано. Просив призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1 КК України позбавлення волі на строк 2 роки, від якого та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити у зв`язку зі закінченням строків давності; за ч. 3 ст. 365 КК України 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах України строком на три роки. Ураховуючи, що ОСОБА_9 вчинив тяжкий злочин з використанням службового становища, на підставі ст. 54 КК України просив позбавити ОСОБА_9 спеціального звання «полковник поліції». Запобіжний захід до набрання законної сили залишити без змін, стягнути процесуальні витрати та вирішити долю речових доказів на підставі ст. 100 КПК України.

V. Позиція обвинуваченого

Обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні свою вину не визнав.

Факт вчинення кримінальних правопорушень категорично заперечував. Переконував, що проведені відносно нього НСРД не зафіксували його вини та жодної протиправної діяльності. З метою виправдування законності НСРД матеріали були внесені до ЄДРД. Усі висунуті обвинувачення не ґрунтуються на нормах закону. Звертав увагу суду на незаконність проведених у нього обшуків, а саме у рішенні суду про надання дозволу на проведення обшуку за місцем його проживання та за місцем роботи було зазначено, що працівники Печенізького ВП за попередньою змовою з цивільними особами, зловживання службовим положенням, здійснюють реалізацію наркотичних засобів на території району, а також систематично вимагають неправомірну вигоду з підприємців, а обвинувачений заволодів 100 га землі. У подальшому жодних доказів не здобуто. Він особисто як керівник відділу ніякого відношення до внесення відомостей до ЄРДР на підставі ст. 214 КПК України не мав. Про те, що на полі відбувалася якась ситуація з технікою, залученою до збирання врожаю, обвинувачений стверджував, що дізнався від свого заступника ОСОБА_21 . Останній пояснив обвинуваченому, що відбулося, і попросив надати команду та виділити працівників для охорони техніки у нічний час доби, так як комбайнер та водій залишили поле, залишивши техніку і забравши ключі. Техніку слід було охороняти, щоб її не розікрали. Усіма іншими процесуальними діями згідно з діючим законодавством займався слідчий ОСОБА_22 під керівництвом заступника обвинуваченого ОСОБА_23 і під процесуальним керівництвом прокуратури Чугуївського району. Також стверджував, що його безпідставно звинувачено у внесенні неправдивих відомостей по факту арешту техніки. Так, наступного дня (точну дату обвинувачений не пригадував) його заступник ОСОБА_23 йому повідомив, що прокуратура в особі заступника ОСОБА_24 дала команду техніку не затримувати, так як вона арештована не буде (цьому передувала телефонна розмова ОСОБА_25 з головою суду). Після цього обвинувачений дав команду черговому зняти з поля співробітників, так як працівників поліції не вистачало і була необхідність розслідувати інші події.

Також обвинувачений звертав увагу, що за даним фактом працівниками Печенізького ВП було внесено матеріали в ЄРДР за ч. 2 ст. 197-1 ККУ 16.11.2019, що, на думку обвинуваченого, суперечить фразі «вступив у зговор». При проведенні обшуків в Печенізькому ВП справу було вилучено та приєднано до матеріалів ЄРДР, за якими його звинувачують.

Крім того, акцентував увагу суду на тому, що жоден факт з обвинувального акту та підозри не знайшов свого підтвердження і жодним доказом не доводиться. Матеріали НСРД були розшифровані однобоко на користь сторони обвинувачення, а багато фактів були фальсифіковані. На думку обвинуваченого, це підтверджується тим, що протягом проведення досудового розслідування неодноразово змінювалися слідчі ДБР, так як вони відмовлялися розслідувати та направляти справу до суду. Жоден з семи свідків не назвав прізвище обвинуваченого та, тим більше, не підтвердив факт надання ним незаконних розпоряджень.

Крім того, стверджував, що на нього та його сім`ю було здійснено тиск, унаслідок всіх потрясінь у дружини виникла онкологія.

Щодо винесених ним резолюцій на рапортах та інших службових документах, пояснив, що він розписує документ на виконавця, зазначаючи його прізвище, а виконавець сам вирішує, так як обвинувачений за посадою не може вказувати, що саме робити органу дізнання та начальнику слідства.

Також вказував на відсутність юрисдикції у Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області та, відповідно, у нього як у начальника Печенізького ВП на розслідування кримінального правопорушення щодо самовільної земельної ділянки, яка була розташована у межах Малинівської селищної ради, що не відноситься до юрисдикції та підвідомчості Печенізького ВП, отже він як начальник відділу поліції жодним чином не міг вплинути на досудове розслідування щодо самовільного зайняття земельної ділянки, яке не знаходилася на території Печенізького на той час району.

Захисниця наполягала на тому, що стороною обвинувачення не доведено належними та допустимими доказами той об`єм обвинувачення, який ставиться у провину її підзахисному. Обвинувачений діяв в рамках своїх повноважень, у межах Конституції України, КПК України, своїх повноважень, перерахованих органом досудового розслідування в обвинувальному акті, оскільки ні він, ні підлеглі йому співробітники, не наділені правами вилучати та утримувати майно громадян на власний розсуд, а правових підстав, як це випливає із обвинувального акту ні у співробітників райвідділу, ні органу досудового розслідування не було. ОСОБА_9 не був наділений ані правом, ані обов`язками припиняти здійснення господарської діяльності підприємців. Також охорона тимчасово вилученого майна у місці його вилучення не передбачена чинним законодавством та організація здійснення такої охорони не входила у повноваження начальника Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП у Харківській області ОСОБА_9

Сформульоване в обвинувальному акті обвинувачення за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1, ч. 3 ст. 365 КК України не відповідає наведеній в обвинувальному акті правовій кваліфікації кримінальних правопорушень ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1, ч. 3 ст. 365 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_9 .

Так, на думку сторони захисту, об`єктивна сторона злочину перевищення влади або службових повноважень полягає в умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень. Перевищення влади або службових повноважень утворює склад злочину, передбаченого ст. 365 ККУ, лише у випадку вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй законом прав і повноважень. Явний вихід службової особи за межі наданих їх повноважень.

Посилаючись на постанову Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003 № 15, відповідно до якої відповідальність за ст. 365 ККУ настає лише за умови, що дії службової особи були зумовлені її службовим становищем і пов`язані з її владними чи службовими повноваженнями, захисниця стверджувала, що у порушення вимог ст. 91, 291 КПК України в обвинувальному акті не конкретизовано, які саме закони, нормативно-правові акти, положення, інструкції, інші документи, що розкривають характер повноважень ОСОБА_9 ним були перевищені, з посиланням на конкретні пункти даних нормативно-правових актів, а лише перераховані його функціональні обов`язки.

Крім цього, злочин, передбачений ст. 197-1 ККУ, визнається закінченим з моменту самовільного зайняття ділянки і настання вказаних суспільно небезпечних наслідків. Однак органом досудового розслідування не встановлено дату і час інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення. В обвинувальному акті відображено, що незаконно земельна ділянка була зайнята навесні 2019 року, а ОСОБА_9 про це стало відомо, 13.11.2019 з повідомлення до чергової частини, що виключає його участь і співучасть у скоєнні інкримінованого йому правопорушення.

Крім того, під час судового розгляду захисниця заявляла клопотання про визнання доказів (протоколу про наслідки проведення негласної слідчої (розшукової) дії: зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 18.11.2019 №184; додатків до протоколу; листа ХНДЕКЦ МВС України від 06.07.2020 №19/121/11-12623-2020, висновку експерта №11/1/92/СЕ-20 від 03.07.2020 з додатками; клопотання про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії - обстеження публічного недоступного місця від 08.10.2019 № 4493; ухвали Харківського апеляційного суду від 08.10.2019 по справі №818/10878т/19, провадження №11-кс/818/10498/19 про дозвіл на проведення НСРД; клопотання про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо, відео контролю особи від 08.10.2019; ухвали Харківського апеляційного суду від 08.10.2019 по справі №818/10878т/19, провадження №11-кс/818/10499/19 про дозвіл на проведення НСРД; клопотання про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 22.10.2019; ухвали Харківського апеляційного суду від 23.10.2019 по справі № 818/11350т/19, провадження 11-кс/818/10949/19 про дозвіл на проведення НСРД; доручення про проведення НСРД від 08.10.2019 № 4498т; доручення про проведення НСРД від 08.10.2019 № 4752т; постанов про розсекречення НСРД) недопустимими. На думку сторони захисту докази отримані з порушенням процедури, передбаченої ч. 1 ст. 247 КПК України, відповідно до якої розгляд клопотань, який віднесений згідно з положеннями цієї глави до повноважень слідчого судді, здійснюється слідчим суддею апеляційного суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Натомість у даному провадженні орган, що здійснював досудове розслідування - ТУ ДБР у м. Полтаві розташоване у м. Полтава, у той час, як усі дозволи на НСРД надавалися слідчим суддею Харківської апеляційного суду, а повинні були надаватися слідчим суддею Полтавського апеляційного суду. У зв`язку з цим сторона захисту заперечували проти приєднання наданих прокурором у судовому засіданні доказів та наполягала на тому, щоб суд визнав ці докази недопустими та не досліджував під час судового розгляду.

Під час судових дебатів захисниця та обвинувачений наполягали на тому, що докази, надані стороною обвинувачення, свідчать про те, що стороною обвинувачення не було надано достатніх та необхідних, належних та допустимих доказів, кожен з яких окремо та разом у їх сукупності, свідчили б про винність ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Стверджували, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений у ЄРДР 20.08.2019 за № 0000551 за ч. 2 ст. 364 КК України не складався, яке прийняте процесуальне рішення у цьому КП прокурор пояснити не зміг, усі слідчі та процесуальні дії проводилися у КП №0000551 до внесення матеріалів у ЄРДР за реєстраційним номером 0000175 за ч. 3 ст. 365 КК України. Крім цього, матеріали про кримінальне правопорушення за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1 КК України до ЄРДР за фактом або відносно особи не вносилися.

Отже, на думку сторони захисту, слідчий грубо порушив вимоги ч. 2, 3 ст. 214, 283, 191 КПК України та склав обвинувальний акт у незакінченому КП № 0000551 від 20.08.2019 за ч. 2 ст. 364 КК України, а прокурор затвердив його, чим перевищили свої службові повноваження, що виразилися у незаконному притягненні до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 .

На відміну від прокурора, наполягали на тому, що зі змісту показів свідків сторони обвинувачення ОСОБА_20 , ОСОБА_26 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_27 не вбачається фактів, які б можливо було вважати доказами обвинувачення, а навпаки вони підтвердили невинність ОСОБА_9 . Інші досліджені у судовому засіданні докази («Функціональні обов`язки начальника Печенізького відділення поліції Чугуївського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 », ухвала слідчого судді Печенізького районного суду Харківської області від 27.11.2019 у КП № 0000130 від 16.11.2019 за ч. 2 ст. 197-1 КК України про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна, матеріали НСРД тощо) свідчать про невинуватість обвинуваченого.

Переконували, що ОСОБА_9 діяв у межах Конституції України, КПК України, своїх повноважень, оскільки ні він, ні підлеглі йому співробітники не наділені правами вилучати та утримувати майно громадян на власний розсуд. А правових підстав, як це випливає зі досліджених доказів, ні у співробітників райвідділу, ні у органу досудового розслідування не було. Начальник відділу поліції відповідно до законодавства не може нести відповідальність за дії сторони обвинувачення відповідно до КПК України, закон не наділяє начальника відділу поліції ані правами, ані обов`язками припиняти здійснення господарської діяльності підприємців та втручатися у діяльність слідчого. Охорона тимчасово вилученого майна у місці його вилучення не передбачена чинним законодавством та організація здійснення такої охорони не входила у повноваження начальника Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9

VІ. Позиція потерпілого

Представник потерпілої особи - ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що у Чугуївському районі знаходиться земельна ділянка, яка є територіє полігону, частина якої площею 31,2856 га розташована на території Малинівської селищної ради поблизу с. Печеніги та передана у постійне користування Харківському КЕЧ. У вересні 2016 року стало відомо про факт самовільного захоплення даної ділянки та відкриття кримінального провадження по даному правопорушенні. Фахівцями Харківського КЕЧ було обстежено земельну ділянку та встановлено, що вона сезонно обробляється невідомими особами, про що подано відповідну заяву до правоохоронних органів та прокуратури. Вказана земельна ділянка (що фігурує у кримінальному провадженні) використовувалася як полігон, ніким не оброблялася, не використовувалася, в оренду не передавалася. На момент 16.10.2019 це була своєрідна «зона охорони», на яку могли потрапляти кулі та снаряди під час навчання на полігоні. Самовільним використанням земельної ділянки потерпілій особі завдано збитки на суму 1339711,96 грн.

VІІ. Досліджені у судовому засіданні докази та документи

(надані стороною обвинувачення)

1)розпорядження Печенізької районної державної адміністрації від 28.04.2016 № 42-к про призначення ОСОБА_10 на посаду першого заступника голови районної державної адміністрації з 29.04.2016 (т.с. 3 а.с. 205, т.с. 4 а.с. 122);

2)розпорядження Печенізької районної державної адміністрації Харківської області від 22.03.2018 № 54 «Про розподіл обов`язків» (т.с. 3 а.с. 206, т.с. 4 а.с. 123);

3)«Загальні функціональні обов`язки першого заступника та заступника голови районної державної адміністрації», затверджені розпорядженням першого заступника голови районної державної адміністрації від 22.03.2018 № 54 (т.с. 3 а.с. 207-210, т.с. 4 а.с. 124127);

4)«Розподіл обов`язків між головою районної державної адміністрації, першим заступником голови та заступником голови районної адміністрації», затверджений розпорядженням першого заступника голови районної державної адміністрації від 22.03.2018 № 54 (т.с. 3 а.с. 211-220; т.с. 4 а.с. 128-137);

5)«Закріплення першого заступника та заступника голови районної державної адміністрації за виконкомами сільських, селищних рад», затвердженого розпорядженням першого заступника голови районної державної адміністрації від 22.03.2018 № 54, відповідно до якого за першим заступником голови районної державної адміністрації закріплено Печенізьку селищну раду та Мартівську сільську раду (т.с. 3 а.с. 221, т.с. 4 а.с. 138);

6)висновок службового розслідування за фактом унесення відомостей до ЄРДР, затверджений начальником ГУНП в Харківській області 16.01.2020 (т.с. 3 а.с. 223-224);

7)постанова заступника прокурора Харківської області від 20.01.2020 про визначення підслідності, якою доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000130 від 16.11.2019 за ч. 2 ст. 197-1 КК України слідчому відділу територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві (надалі по тексту вироку ДБР) (т.с. 3 а.с. 227-228);

8)постанова прокурора про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 21.01.2020, якою матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0000551 від 20.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України та № 0000130 від 16.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, об`єднано в одне провадження, яке постановлено зареєструвати в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 000551; досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні доручено територіальному управлінню ДБР, розташованого у м. Полтаві (т.с. 3 а.с. 229-230);

9)доручення Чугуївської місцевої прокуратури оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій (у порядку п. 5 ч. 2 ст. 36 КПК України) від 07.05.2019 (т.с. 3 а.с. 231);

10)рапорт на ім`я начальника Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області полковнику поліції ОСОБА_9 , яким ст. дільничний офіцер СППП Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_28 доповів, що у нього на виконанні знаходяться матеріали ЄЕО № 1259 від 13.11.2019. У ході розгляду матеріалу було встановлено, що за даним фактом відомості внесені до ЄРДР № 00000130 від 16.11.2019 за ч. 2 ст. 197-1 КК України, у зв`язку з чим старший дільничний офіцер просив дозволу приєднати матеріали ЖЕО до матеріалів ЄРДР та просив наступних вказівок по суті рапорту (т.с.3 а.с. 232). На рапорті міститься віза, датована 26.11.2019, за підписом «Ліхачов» такого змісту « ОСОБА_29 » та «т. ОСОБА_30 , до матеріал. КП»;

11)рапорт інспектора Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області від 13.11.2019 ОСОБА_31 на ім`я начальника Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_9 про те, що 13.11.2019 отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 1259 від 13.11.2019 як: крадіжка. У результаті опрацювання вказаної інформації встановлено наступне: фабула ЄО: 13.11.2019 о 15:28 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 13.11.2019 о 15:28 за адресою: АДРЕСА_4 , заявник повідомив, що косять кукурудзу. Заявник: тел. . Результат опрацювання: інформація потребує додаткового розгляду. Рапорт Печенізьке відділення поліції Чугуївського відділу ГУНП в Харківській області ГРПП інспектор СРПП № 3 Халін від 13.11.2019 18:39. По прибуттю на місце виклику було зібрано первинний матеріал, проводиться перевірка, відомості про осіб відсутні; відомості про ресі відсутні; проведені дії інформація про проведені дії відсутня. На рапорті міститься резолюція за підписом « ОСОБА_32 » такого змісту «Черг. до ЖЕО» (т.с. 3 а.с. 233-234);

12)рапорт старшого інспектора чергування Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області від 16.11.2019 на ім`я начальника Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_9 про те, що 16.11.2019 отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 1273 від 16.11.2019 як: крадіжка. У результаті опрацювання вказаної інформації встановлено (фабула ЄО): 16.11.2019 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 16.11.2019 о 14:23 за адресою: АДРЕСА_4 збирають, обробляють поле, поруч з бубонцем, також повідомив, що там причетний голова районної адміністрації. Заявник, тел. . Результат опрацювання: інформація потребує додаткового розгляду; рапорт Печенізьке відділення поліції Чугуївського відділу ГУНП в Харківській області ГРПП інспектор СРПП № 4 Креньов від 16.11.2019 15:36: при прибутті на місце події працювала техніка, були опитані люди, котрі були присутні на місці виклику. Заявника на місці події не було, на телефонні дзвінки не відповідав. Заяв не надходило. Претензій до наряду поліції не було. Інформація потребує додаткового розгляду справи. Відомості про осіб відсутні; відомості про речі відсутні; проведені дії відсутні. На рапорті міститься резолюція «Ліхачова» такого змісту « ОСОБА_33 » датована 16.11.2019 (т.с. 3 а.с. 235);

13)протокол огляду місця події від 13.11.2019 (з фототаблицями до протоколу), предметом огляду за яким була відкрита ділянка території, розташована 18 км + 500 м автодороги Чугуїв-смт Печеніги на відстані близько 3 км від смт Печеніги. На вказаній земельній ділянці знаходиться кукурудза. При огляді встановлено, що частина кукурудзи близько 10 гектарів забрана (скошена) за допомогою спеціальної техніки, яка під час огляду знаходилася на ній, а саме комбайн, реєстраційний номер НОМЕР_3 , марка ДОН-1500 1993 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_7 зеленого кольору, при огляді якої на жатках комбайну знаходяться ростки від кукурудзи, в лунці якого на момент огляду кукурудза відсутня. На відстані близько 20 м від комбайну розташований вантажний автомобіль «КАМАЗ», ДНЗ НОМЕР_5 , зеленого кольору 1993 року випуску. При огляді вантажівки всередині знаходиться насіння рослини кукурудзи. На момент огляду автомобіль КАМАЗ знаходиться на своїх колесах. При огляді земельної ділянки на землі знаходяться залишки від скошеної рослини кукурудзи. Огляд провів слідчий СВ Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_30 за участю двох понятих. Під час огляду вилучено комбайн ДОН 15001993 року випуску, вантажний автомобіль марки «КАМАЗ», ДНЗ НОМЕР_5 , усередині якого знаходилися зерна кукурудзи (т.с. 3 а.с. 239-245);

14)постанова про визнання речових доказів від 16.11.2019, якою слідчим СВ Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_30 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000130: комбайн марки «ДОН 1500», 1993 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та вантажний автомобіль марки «КАМАЗ», державний номерний знак НОМЕР_5 , 1983 року випуску, усередині якого знаходяться насіння рослин кукурудзи. Речові докази передано на зберігання ОСОБА_11 (т.с. 3 а.с. 246);

15)клопотання про арешт майна слідчому судді Печенізького районного суду Харківської області датоване 19 листопада 2019 року та підписане слідчим СВ Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_34 . У клопотанні слідчий просив накласти арешт у вигляді заборони користування та розпорядження (в тому числі відчуження) вилучених 13 листопада 2019 року у ході проведення огляду місця події земельної ділянки, розташованої: 18 км + 50 м автодороги АДРЕСА_4 , на відстані близько 3 км від смт Печеніги (в районі розташування військового полігону), таких речових доказів: комбайн марки «ДОН 1500», 1993 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , вантажний автомобіль марки «КАМАЗ» , державний номерний знак НОМЕР_5 , 1983 року народження, усередині якого знаходяться насіння рослин кукурудзи, які на праві власності належать ОСОБА_11 (т.с. 3 а.с. 247-249);

16)ухвала слідчого судді Печенізького районного суду Харківської області від 27.11.2019 у справі № 633/525/19, якою було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Печенізького відділення поліції Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_35 про арешт майна (т.с. 3 а.с. 250-252);

17)розписка ОСОБА_11 про отримання від співробітників поліції технічних паспортів на комбайн та КАМАЗ (т.с. 4 а.с. 1);

18)запит слідчого СВ Печенізького відділення поліції Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_36 від 14.11.2019 до відділу у Печенізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про надання інформації про право власності на земельну ділянку, що розташована 18 км + 50 метри автодороги Чугуїв-Печеніги-Великий Бурлук, та на відстані близько 3 км від смт Печеніги Печенізького району Харківської області (в районі розташування Чугуївського полігону) з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і подальшого судового розгляду кримінального провадження 0000130 від 16.11.2019 (т.с. 4 а.с. 2);

19)відповідь ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 19.12.2019, відповідно до якої земельна ділянка знаходиться за межами території Печенізького району Харківської області (т.с. 4 а.с. 3);

20)зберігальна розписка ОСОБА_11 про отримання від співробітників поліції комбайну ДОН-1500 та автомобіля КАМАЗ, у середині якого знаходилося зерно кукурудзи (т.с. 4 а.с. 9);

21)копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, відповідно до якого КАМАЗ 5320, реєстраційний номер НОМЕР_5 , належить ОСОБА_11 (т.с. 4 а.с. 7);

22)копія свідоцтва про реєстрацію машини, відповідно до якого власником комбайну, реєстраційний номер 17471-ТН, марки ДОН-1500, є ОСОБА_11 (т.с. 4 а.с. 8);

23)протокол огляду місця події від 16.11.2019 з додатком, об`єктом огляду за яким була відкрита земельна ділянка місцевості, розташована 18 км + 50 метрів автодороги Чугуїв-Печеніги-Великий Бурлук, та на відстані 3 км від смт Печеніги Печенізького району Харківської області (в районі розташування Чугуївського полігону), та відповідно до Публічної кадастрової карти України розташована у кварталі 000 зони 12 класифікації об`єкту адміністративно-територіального устрою України № Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області. При візуальному огляді земельної ділянки встановлено, що на ній розташована сільськогосподарська продукція культура - кукурудза. На момент огляду вищевказана земельна ділянка частково скошена. На полі сторонніх транспортних засобів не виявлено. На місці виявлено протектора від шин транспортних засобів (т.с. 4 а.с. 9-11);

24)лист-звернення заступника начальника-начальника СВ Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_27 на адресу управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 28.11.2019 з проханням здійснити заходи державного нагляду та контролю щодо дотримання закону у сфері земельного законодавства (т.с. 4 а.с. 12);

25)лист-звернення прокурора від 15.01.2020 на адресу ГУ Держгеокадастру у Харківській області з проханням виділення спеціалістів управління для участі у проведенні слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000551 від 20.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України (т.с. 4 а.с. 13);

26)лист-відповідь ГУ СТ Держгеокадастру у Харківській області про виділення спеціалістів (т.с. 4 а.с. 14);

27)постанова про залучення спеціаліста для проведення слідчої дії від 21.01.2020 (т.с. 4 а.с. 15);

28)протокол огляду від 22.01.2020, предметом огляду за яким була земельна ділянка, що розташована поблизу 18 км + 50 м автодороги ч. Чугуїв - смт Печеніги, з наведенням координат. Огляд проведений слідчою ОСОБА_37 за участю понятих та спеціалістів (т.с. 4 а.с. 17-21);

29)звіт з геодезичної зйомки земельної ділянки (з додатками), відповідно до якого під час проведення геодезичної зйомки встановлено, що загальна площа обстеженої земельної ділянки становить 36,3310 га, з яких 31,2856 га засіяні сільськогосподарською культурою (т.с. 4 а.с. 22-48);

30)запит прокурора від 07.02.2020 до КЕВ м. Харків Міністерства оборони України від 07.02.2020 про надання інформації щодо меж земельної ділянки (т.с. 4 а.с. 49);

31)лист-відповідь ТВО начальника КЕВ м. Харків від 07.02.2020 про перебування на обліку ІНФОРМАЦІЯ_6 земельної ділянки Чугуївського військового полігону за адресою: Харківська область, Чугуївський район, яка була виділена Міністерству оборони постановою РМ СРСР № 2907-852 від 16.11.1945 та на яку надано державний акт Б № 047222 від 1982 року. Згідно з довідкою із кількісного обліку земель про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами та угіддями від 02.07.2019 земельна ділянка полігону розташована на території Малинівської селищної ради, відноситься до земель оборони. Земельна ділянка площею 31,2856 га, координати якої були надані, входить у межі Чугуївського полігону та відноситься до земель оборони (т.с. 4 а.с. 50);

32)державний акт на право користування землею Б № 047222, виданий Чугуївській КЕЧ Чугуївського району Харківської області у 1982 році на право безстроково користування 8519 гектарів землі (т.с. 4 а.с. 32-33, 74-78);

33)лист-відповідь ТОВ «Інститут планування територій» від 07.02.2020 № 33, відповідно до якого обстежена земельна ділянка повністю знаходиться у межах земельної ділянки, що знаходиться у постійному користуванні Міністерства оборони України, державної форми власності, посвідченої державним актом на право постійного користування серії Б № 047222 реєстр. № 57 від 1982 року (т.с. 4 а.с. 56);

34)звіт з геодезичної зйомки (графічний матеріал) земельної ділянки площею 36,3310 га (т.с. 4 а.с. 57);

35)лист-відповідь ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 13.03.2020, у якому наведено розрахунок шкоди, заподіяної державі, внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 31,2856 га, який за підрахунком органу Держгеокадастру складає 1339711,96 грн (т.с. 4 а.с. 59);

36)постанова прокурора про призначення судової економічної експертизи від 18.03.2020 (т.с. 4 а.с. 61-63);

37)висновок експерта від 23.03.2020 № 8/77СЕ-20, відповідно до якого розрахунок шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття частини земельної ділянки, розташованої поблизу 18 км + 50 м автодороги м. Чугуїв-смт Печеніги площею 31,2856 га, наведений у розрахунку Головного управління Держгеокадастру в Харківській області, арифметично підтверджується у сумі 1339711,96 грн (т.с. 4 а.с. 61-72);

38)довідка про витрати на проведення судової економічної експертизи, відповідно до якої витрати на проведення експертизи складають 1256,08 грн (т.с. 4 а.с. 73);

39)довідка з кількісного обліку земель про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами та угіддями від 27.08.2019, відповідно до якої земельна ділянка площею 8519 га відноситься до земель Міністерства оборони України, державної форми власності (за даними форми 6-зем шифр рядка 75) (т.с. 4 а.с. 79);

40)облікова картка на земельну ділянку, яку займає військова частина НОМЕР_8 , складена 28.12.1982 (т.с. 4 а.с. 80-84);

41)акт обміру земельних ділянок військового містечку № НОМЕР_9 за адресою: АДРЕСА_5 (у межах державного акту Б № 047222, реєстраційний номер 57 від 1982), затверджений начальником КЕВ м. Харків 19.07.2019, відповідно до якого у результаті топографо-геодезичних робіт було встановлено, що з дванадцяти земельних ділянок, власників яких не встановлено, обробляється десять земельних ділянок, у тому числі № 12 364529 га (т.с. 4 а.с. 85-87);

42)лист-відповідь КЕВ м. Харків від 26.09.16 № 4803, відповідно до якого військове містечко № 5 загальною площею 3653,91 га входить до складу Чугуївського військового полігону, на який надано державний акт Б № 047222, реєстраційний № 57 від 1982 року; землі військового містечка № 5 відносяться до земель оборони, у тому числі із земель «інших та земель міст» (т.с. 4 а.с. 96);

43)постанова про призначення групи прокурорів від 26.03.2020 (т.с. 4 а.с. 103);

44)постанова про визначення територіальної підслідності від 26.03.2020, якою проведення досудового розслідування у КП № 0000175 від 26.03.2020 за ч. 3 ст. 365 КК України доручено слідчому ТУ ДБР у м. Полтаві (т.с. 4 а.с. 105-106);

45)постанова про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 26.03.2020, відповідно до якої матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0000551 від 20.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 197-1 КК України та № 0000175 від 26.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, об`єднано в одне провадження, яке постановлено зареєструвати в ЄРДР за № 0000551 (т.с. 4 а.с. 107-108);

46)функціональні обов`язки начальника Печенізького відділення поліції Чугуївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_9 , затверджені начальником Головного управління Національної поліції в Харківській області 13.08.2019 (т.с. 4 а.с. 112-118), відповідно до яких начальник Печенізького відділення поліції Чугуївського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області очолює відділення поліції, здійснює керівництво його діяльністю, забезпечує надання відділенням поліцейських послуг із забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності (п. 1); здійснює організаційні заходи: 1) представляє відділення у відносинах з іншими органами влади, підприємствами, установами та організаціями; 2) несе персональну відповідальність перед Міністром внутрішніх справ України, Головою Національної поліції, начальником Головного управління Національної поліції в Харківській області (ГУНП), начальником відділу, до штатної структури якого входить відділення, за організацію та результати діяльності очолюваного ним відділення поліції; 3) організовує та забезпечує виконання у відділенні вимог Конституції та законів України, постанов Верховної Ради України, актів Президента України та КМУ, інших нормативно-правових актів, що належать до сфери діяльності Національної поліції; 7) реалізує свої повноваження у формі усних або письмових наказів та доручень організаційно-розпорядчого характеру, які є обов`язковими для виконання працівниками поліції (п. 2); забезпечує систему планування роботи відділення: 2) підготовку спеціальних планів, оперативних планів, планів роботи розкриття і розслідування конкретних кримінальних правопорушень, планів профілактичних заходів, планів забезпечення публічної безпеки та порядку особистого плану роботи, а також індивідуальних планів роботи працівниками відділення, інших планів заходів; 4) контролює виконання планів (п. 4); організовує реагування на заяви й повідомлення про кримінальні правопорушення та інші події: 2) забезпечує дотримання порядку приймання, обліку, розгляду та реагування на повідомлення про кримінальні правопорушення та інші події (п. 7); виконує обов`язки, визначені Порядком ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, що затверджений наказом МВС України від 08.02.2019 № 100 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 05.03.2019 за № 223/33194 (надалі Порядок): щодо прийняття заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події в органах (підрозділах) поліції: 1) протягом доби розглядає рапорти поліцейських підпорядкованих підрозділів про виявлення обставин, що можуть свідчити про кримінальні правопорушення, та шляхом накладення резолюції приймає рішення про реєстрацію в ІТС ІПНП (журналі ЄО у разі тимчасової відсутності технічних можливостей унесення таких відомостей до ІТС ІПНП) ІТС ІПНП), а також невідкладно, але не пізніше 24 годин з моменту реєстрації, передачу матеріалів до органу досудового розслідування для внесення відомостей до ЄРДР; до підрозділів поліції нижчого рівня для внесення їх до ЄРДР (п. 7, п. 11 розділу ІІ); розглядає рапорт підпорядкованого поліцейського, яким під час розгляду зареєстрованого до ЄО повідомлення у межах Закону України «Про звернення громадян» або КУпАП, встановлено відомості, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, та шляхом накладення резолюції доручає уповноваженій службовій особі невідкладно зареєструвати рапорт працівника поліції в ІТС ІПНП (журналі ЄО) та не пізніше 24 годин з моменту реєстрації надіслати матеріали до слідства для внесення відомостей до ЄДРД (п. 11 розділу ІІ); 4) розглядає анонімні заяви та приймає рішення про їх передачу до структурного підрозділу за відповідним напрямом діяльності для розгляду; а у разі встановлення в них ознак кримінального правопорушення, доручає уповноваженій службовій особі шляхом накладення резолюції невідкладно зареєструвати відповідних рапорт працівника поліції в ІТС ІПНП (журналі ЄО) та не пізніше 24 годин з моменту реєстрації надіслати матеріали до слідства для внесення відомостей до ЄРДР (п. 11, п. 13 розділу ІІ) (п. 8.1); щодо реєстрації заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події в територіальному (відокремленому) відділенні поліції: 1) розглядає зареєстровані в ІТС ІПНП (журналі ЄО) заяви (повідомлення) з ознаками вчинення кримінального правопорушення, що надійшли до чергової служби, та невідкладно накладає резолюцію про: розгляд заяв, які не містять ознак кримінального правопорушення, згідно зі Законом України «Про звернення громадян» або КУпАП; передавання черговою службою заяв з ознаками кримінального правопорушення до органу слідства для внесення відомостей до ЄРДР (п. 3 розділу ІІІ) (п. 8.2); щодо контролю за дотриманням цього Порядку: 2) контролює своєчасність реєстрації уповноваженою службовою особою в ІТС ІПНП (журналі ЄО) заяв (повідомлень) (пункт 2 розділу VI); 3) контролює дотримання Порядку в підпорядкованому підрозділі шляхом: перевірки щодня ведення ІТС ІПНП (журналу ЄО) повноти внесеної інформації про заяви (повідомлення); заслуховування щокварталу на нарадах стану прийняття та реєстрації заяв (повідомлень) (п. 3 р. VI) (п. 8.3); забезпечує результативну взаємодію слідчого підрозділу з іншими підрозділами відділення під час досудового розслідування: 1) координує дії підрозділів, задіяних у процесі досудового розслідування (слідчих, оперативних, підрозділів превенції, кінологічних та інших); 4) визначає оперативний підрозділ для виконання доручень слідчих згідно і КПУ України, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, організовує та контролює їх виконання; 5) видає накази, погоджені з начальником слідчого підрозділу, про створення слідчо-оперативних груп з метою швидкого, об`єктивного та повного розслідування тяжких, особливо тяжких кримінальних правопорушень, а також спеціалізованих постійно діючих СОГ для організації розслідування тяжких та особливо тяжких злочинів, учинених у минулі роки; 7) здійснює в установленому законодавством України порядку зберігання речових доказів під час досудового розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності; 8) забезпечує неухильне виконання норм кримінального та кримінального процесуального законодавства під час здійснення покладених на відділення завдань та функцій (п. 11). З функціональними обов`язками обвинувачений ОСОБА_9 був ознайомлений 13.08.2019, про що свідчить підпис на а.с. 118 т.с. 4.;

47)протокол про наслідки проведення негласних слідчих (розшукових) дій: обстеження публічно недоступного місця та аудіо-, відеоконтроль особи від 24.03.2020 (т.с. 4 а.с. 172-175), яким зафіксовано розмову 16.10.2019 ОСОБА_9 з ОСОБА_10 у службовому кабінеті ОСОБА_9 , що розташований у приміщенні Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області. Під час розмови ОСОБА_10 повідомляє ОСОБА_9 про наявність у нього урожаю кукурудзи на військовій землі, яку слід прибрати, та запитує, чи буде обвинувачений «туди лізти, чи ні». На що ОСОБА_38 відповідає, що «внизу нєт нікакой кукурузи», але при цьому погоджується кивком голови та висловлюванням «угу». Далі ОСОБА_10 погоджується (« ІНФОРМАЦІЯ_7 , хорошо, по рукам») та повідомляє, що з військовим все рівно, «там у них Рома порядна людина»;

48)зміст наведеної розмови між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтверджується відновленими та дослідженими у судовому засіданні матеріалами аудіо, відеоконтролю ОСОБА_9 у службовому кабінеті від 16.10.2019 (файл 192.168.1.207_ch_4000; файл 192.168.1.207_ch_5000), що відображений та записаний на CD-R диск «VIDEX 700 МВ» (т.с. 7 а.с. 26);

49)протокол про наслідки проведення негласної слідчої (розшукової) дії: аудіо-, відеоконтроль особи від 18.11.2019 (т.с. 4 а.с. 176-177), яким зафіксовано розмову 14.11.2019 ОСОБА_9 у його службовому кабінеті з майором поліції ОСОБА_27 та старшим ДОП СППП Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області ВП капітаном поліції ОСОБА_28 , під час якої ОСОБА_9 повідомляє ОСОБА_28 , що вночі приїздив помічник (Місюри) Проценко. Далі повідомляє: « ІНФОРМАЦІЯ_8 на мєстє! Сєйчас пока тєхніческі…, всю ету разную докумєнтацию оформім… на арест «Камаза» и комбайна! Вот!... Пока…, там СРППшнікі стоят! Пока зашибісь! Єсли вдруг будєт какой-то визов… Что-то, гдє-то, как-то! Сєйчас созвонісь с нім»;

50)протокол про наслідки проведення негласної слідчої (розшукової) дії: аудіо-, відеоконтроль особи від 18.11.2019 (т.с. 4 а.с. 178-180), яким зафіксовано розмову, що відбулася 14.11.2019 між старшим інспектором-черговим СРПП № 2 Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП України в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_20 та ОСОБА_9 у службовому кабінеті останнього, під час якої ОСОБА_39 повідомляє ОСОБА_9 , що зі ОСОБА_40 немає зв`язку. Далі ОСОБА_9 дає вказівку ОСОБА_41 : «Ти сєйчас звоні! С комбайна сніматся можно!... Ти уже звоні ІНФОРМАЦІЯ_9 ». ОСОБА_39 перепитує, чи дійсно можна та повідомляє, що саме ОСОБА_42 здійснює охорону. Далі Великий дає розпорядження абоненту по телефону: «можетє сніматся НОМЕР_10 », а ОСОБА_38 , ненормативною лексикою погрожує нічого не робити;

51)витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні 0000551, відповідно до якого: 1) 20.08.2019 внесено відомості на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 364 ККУ з таким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: посадові особи одного з відділів Головного управління Національної поліції в Харківській області систематично зловживають своїми службовими повноваженнями з метою отримання неправомірної вигоди; 2) 16.11.2019 внесено відомості на підставі усної заяви (повідомлення) за ч. 2 ст. 197-1 ККУ (чинна до 01.07.2020) з таким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 16.11.2019 до Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області надійшло анонімне повідомлення, що невстановлені особи здійснюють збір врожаю кукурудзи на території самовільно зайнятої земельної ділянки, що відповідно до кадастрової карти України розташована в кварталі 000 зони 12 класифікації об`єкту адміністративно-територіального устрою України № (Малинівської селищної ради) Чугуївського району Харківської області; 3) 26.03.2020 внесено відомості на підставі матеріалів правоохоронних та контролюючих органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 365 з таким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: начальник Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , перевищуючи свої службові повноваження, умисно, в інтересах третіх осіб, вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, чим причинив тяжкі наслідки охоронюваним державним інтересам (т.с. 6 а.с. 242-244);

52)постанова про закриття кримінального провадження від 24.07.2020, якою закрито кримінальне провадження у частині розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, у зв`язку зі відсутністю в діяннях ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України (т.с. 6 а.с. 245-248).

VIIІ. Покази свідків

Протокольною ухвалою від 26.07.2023 суд, заслухавши думку учасників провадження, керуючись ч. 2 ст. 319 КПК України, на місці ухвалив про відсутність необхідності розпочинати судовий розгляд з початку та здійснювати повторно всі або частину процесуальних дій, які вже здійснювалися під час судового розгляду до заміни судді, оскільки таке рішення не може негативно вплинути на судовий розгляд, при цьому суд урахував, що 1) сторони кримінального провадження, не наполягали на новому проведенні процесуальних дій, які вже були здійсненні судом до заміни судді; 2) суддя, що замінив суддю, який вибув, ознайомився з ходом судового провадження та матеріалами кримінального провадження, наявними в розпорядженні суду, і вважав недоцільним нове проведення процесуальних дій новий допит свідків, що вже були допитані до заміни судді. У такому випадку, докази, що були досліджені під час судового розгляду до заміни судді, зберігають доказове значення та можуть бути використані для обґрунтування судових рішень.

1.Свідок ОСОБА_19 (допитувався попереднім складом суду у судовому засіданні 24.11.2021, технічний аудіовідеозапис допиту свідка досліджувався у судовому засіданні 26.07.2023) у судовому засіданні пояснив, що працював у 2019 році у Чугуївському районному управлінні патрульної поліції Харківської області на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції Печенізького відділу поліції. До його основних службових обов`язків входило реагування на заяви та повідомлення, його керівниками на той час були ОСОБА_43 , ОСОБА_32 . На питання прокурора, чи пам`ятає він обставини виїзду у селище Кицівка з приводу сільськогосподарських угідь, відповів, що так, приїздили, разом з колишнім колегою інспектором ОСОБА_42 . Причиною виїзду було розпорядження чергового ОСОБА_44 . Мету виїзду не пригадав. Пояснив, що ранком виїхали на автомобілі ВАЗ 321114 за Печеніги у бік Кицівки наліво. Там було поле з кукурудзяним насадженням. Там стояли і все. Напарник знав, куди саме слід їхати. Чи була на полі якась сільськогосподарська техніка пригадати не міг. Пояснив. що якась техніка була, приїздили легкові машини. Метою перебування на полі була його охорона. На полі були приблизно дві години. Потім черговий наказав ОСОБА_45 повертатися до відділку. Можливо, на полі був комбайн. Чи були на комбайні бірки для опечатування не пригадав. Протягом двох годин спостерігали тільки поле та машини, що мимо проїздили. Поле було засіяне кукурудзою, комбайн стояв.

2.Свідок ОСОБА_46 (допитувався попереднім складом суду у судовому засіданні 07.10.2021, технічний запис допиту свідка досліджувався у судовому засіданні 14.06.2023) пояснив, що у 2019 році працював слідчим у Печенізькому відділенні поліції. ОСОБА_32 був керівником. Черговий повідомив, що прийшов виклик на 102, одразу зібралися та групою виїхали на земельну ділянку (поле) у кінці Печеніг, поворот наліво до лісосмуги. Там було зафіксовано роботу техніки (один комбайн був та один КАМАЗ). Приїхали, запитали у водіїв водійські посвідчення, дозвільні документи. Перевірили їх, техпаспорт. Пояснили, що їм поступив виклик про незаконний збір врожаю. Запитали дозвільні документи на земельну ділянку. Вони нічого не надали. Сказали, що керівник чи господар техніки надасть. Приїхав нібито господар техніки, але також нічого надати не зміг, пояснив, що документи має, але на даний момент надати не може. Особу, що приїздила на поле та назвалася господарем техніки, свідок упізнав серед обвинувачених та вказав на ОСОБА_11 . У подальшому було прийнято рішення, так як це відбувалося пізно увечері, описати техніку та залишити до з`ясування обставин справи охорону працівників поліції, щоб нічого не сталося. Усе опечатав і наступного дня звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт, але чи був арешт не пам`ятав. Потім свідок пішов у відпустку, а пізніше дізнався, що були обшуки і справу забрали. Слідчі дії свідок як слідчий не вчиняв. На запитання прокурора підтвердив, що особисто подавав клопотання до суду, але участь у його розгляді не приймав, яке було рішення слідчого судді не пригадав, можливо арешт без права користування. Припускався, що особисто отримував ухвалу, коли саме було прийнято рішення суду не пригадав, у короткий проміжок часу. Від керівництва жодних вказівок, пропозицій з цього приводу свідкові як слідчому не надходило. Пояснив також, що коли він зі слідчо-оперативною групою прибув на поле було близько 19-20 години, техніка працювала у цей час. Повідомив, що на місці події був місцевий дільничний, у складі групи ОСОБА_47 , ОСОБА_48 . Прибули утрьох за викликом і о 21.00 годині поїхали до відділку. Охороняти об`єкт залишилися ОСОБА_48 та ОСОБА_47 , а його хтось з них відвіз до відділу, а потім повернувся. Коли складали протокол огляду місця події, прибув господар техніки, з яким свідок особисто спілкувався. Техніка працювала збирала врожай, який знаходився у КАМАЗІ та у комбайні. Врожай не зважували, бо не було технічної можливості. Фотозйомка техніки на місці була.

3.У судовому засіданні 14.06.2023 досліджено відеозаписи журналу судового засідання від 17.10.2021, у якому попереднім складом суду допитувався свідок ОСОБА_17 . Згідно з показами ОСОБА_17 , який у 2019 році працював начальником Печенізького РПП ВП, до його службових обов`язків входило: заступав на службу, виїжджав на виїзд. Щодо обставин справи, пригадував, що прийшов виклик на планшет. Свідок у той день заступив на службу разом з ОСОБА_49 . Заступили на службу, це десь було о четвертій, коли їм прийшов виклик, що збирають врожай, вони поїхали і там був КАМАЗ. Після чого викликали чергового слідчого. Поряд з технікою були водій КАМАЗУ та комбайну, які дали документи водійське та техпаспорт на КАМАЗ, документи перевірили. Документи дозвільні на земельну ділянку сказали, що привезуть. Пізніше приїхало начальство і їм більше ніхто нічого не показував. Документи не привезли. Поки вони там перебували приїздив молодий чоловік на білому бусіку. Серед обвинувачених нікого не впізнав. Людину, яка приїздила на білому бусіку та забрала водіїв комбайну та КАМАЗУ не впізнав. Повідомив, що ці люди закрили техніку і поїхали, а вони залишилися охороняти її. На полі залишалися він та ОСОБА_48 до кінця зміни, потім їх змінили. Були там у проміжок часу: після обіду і до 8 ранку, поки зміна не закінчилася. Зрозуміли, що мають там залишатися для того, щоб не обікрали техніку. Там був ще слідчий ОСОБА_22 . Виклики на планшет не надходили. Під час перебування свідка на полі нічого не відбувалося, ніхто до них не підходив.

4.Свідок ОСОБА_20 (допитувався попереднім складом суду у судовому засіданні 07.10.2021, технічний аудіовідеозапис допиту свідка досліджувався у судовому засіданні 14.06.2023) пояснив, що у 2019 році працював інспектором чергового Печенізького відділення поліції, не знав яку посаду обіймав, але перебував/виконував обов`язки чергового. До обов`язків свідка входила реєстрація повідомлень про злочини та інших правопорушень. Обставини поданому провадженню не пам`ятав. Пояснив, що це була інша зміна, коли він заступив. Свідкові було відомо, що здійснювалась охорона техніки поліцейськими, ким не пам`ятав. Мінімум двоє поліцейських здійснювали охорону техніки, що стояла у полі поблизу села Кицівка. Як довго здійснювалася охорона свідок не знав, так як він особисто не охороняв. Поліцейських, що здійснювали охорону, змінювали для охорони техніки. Скоріш за все на іншу зміну заступили ОСОБА_50 і ОСОБА_51 , з яким зв`язок був за допомогою мобільного телефону. Свідок жодних вказівок/доручень тим працівникам поліції не давав. Свідок поцікавився (у керівництва), чому вільна зміна заступає на наряд. Йому повідомили що вільна зміна заступає на наряд охорони техніки. Хто саме повідомив не пригадав, хтось із керівництва, до якого входили у тому числі ОСОБА_9 , ОСОБА_27 , ОСОБА_52 . Хто саме повідомив - не пам`ятав. На запитання прокурора: «На досудовому розслідуванні ви повідомляли, що начальник відділу поліції ОСОБА_32 повідомив, що суд не наклав арешт на техніку, у зв`язку з чим вам необхідно знімати з чергування. Що можете пояснити?» Свідок відповів: «Отже так і було». Таке повідомлення було в усній формі. Письмових доручень не було. Поспілкувавшись з іншими співробітниками, свідкові стало відомо, що суд клопотання на арешт техніки не задовольнив. «У мене така посада, що мене не повідомляють, мені сказали знімати і все», сказав « ОСОБА_32 », бо «не задовольнив суд клопотання». Після отримання усного розпорядження свідок як старший наряду зателефонував наряду, котрий перебував на охороні техніки, і повідомив їм про це. Що саме сказав не пригадав. Підтвердив, що на стадії досудового розслідування зазначив, що суд не задовольнив клопотання і їм необхідно було припинити охорону техніки та зняття їх з поля.

Ухвалу суду не бачив. Після цього працівники поліції залишили поле. До його обов`язків як чергового входило перебування у відділку поліції та приймання заяв. Щодо порядку реагування на повідомлення пояснив, що вбивається інформація у єдиний реєстр електронний. Потім зібраний матеріал віддається до керівництва підрозділу, він ставить резолюцію хто має розглядати цей матеріал, матеріал надходить на планшет до чергової групи, яка вже перебуває на добовому чергуванні. Підтвердив, що ця група виїжджає на місце для з`ясування обставин. Не знав, хто саме перебував у той день на чергуванні, бо був вихідним. Хто знаходився на охороні об`єкту також достеменно не пам`ятав, але, припустився, що виходячи з того, що їх викликали до підрозділу ДБР, у тому числі ОСОБА_53 і ОСОБА_54 , - то перебували на охороні скоріш за все вони.

До свідка ніхто не звертався щодо даної техніки та до його компетенції не входило коло питань щодо охорони, арешту. На питання захисника ствердно відповів, що у його обов`язках було: почути команду ту чи іншу, і як черговий донести її до старшого наряду. Доля врожаю свідкові невідома. Як відбувалися події свідкові відомо тільки зі слів інших осіб. На питання представника потерпілої сторони відповів, що ОСОБА_32 не казав йому, що робити з технікою. Жодних письмових вказівок свідок від обвинуваченого ОСОБА_9 не отримував.

5.У судовому засіданні 12.06.2023 були досліджені відеозаписи судового засідання від 29.06.2021, у якому попереднім складом суду допитувався свідок ОСОБА_16 . Згідно з показами ОСОБА_16 , який працював інспектором сектору реагування патрульної поліції Печенізького відділу Чугуївського РУП ГУНП у Харківській області, до його службових обов`язків входило реагування на виклики. Керівником був - ОСОБА_55 . Вказівки службового характеру свідкові, з його слів, могли надавати ще начальник слідства та всі, хто вище свідка за посадою, у тому числі начальник сектору. Начальником сектору на той час був ОСОБА_47 . Щодо обставин, коли свідок залучався для охорони, свідок пояснив, що, коли вони несли службу - прийшов виклик. Це було восени 2019 року приблизно. Виклик, що незаконно прибирають врожай сільськогосподарською технікою. Далі він та ОСОБА_47 приїхали на місце. Місце, куди слід прибути, дізналися, бо було написано, що це в районі пустиря. Коли патрулювали - побачили техніку: КАМАЗ та комбайн зеленого кольору. На місці були працівники - особи, що керували цією технікою, водії комбайну та КАМАЗУ, представник компанії. ОСОБА_47 подивився їх документи, право керування. Запитали: « ОСОБА_56 поле? Що вони тут роблять?». Сказали: «Прибираємо і все». Десь через пів години приїхав начальник слідства, слідчий. Вони почали спілкуватися з тими, спілкувалися десь 1-1,5 години. На місце приїзжав невідомий свідкові чоловік на білому форді - бусіку, років сорока, який через пів години поїхав. Слідчий хотів допитати водіїв, але вони згідно зі ст. 63 Конституції України відмовилися, у протоколі у поясненнях розписувалися. Потім слідчий опечатав техніку і наказав охороняти місце події. Слідчий чи начальник сказав свідок не пам`ятав. Свідок та ОСОБА_47 залишилися удвох охороняти, слідчий і начальник поїхали. Водії пішли пішки. Де поділися ключі від техніки свідку не було відомо. Техніка була опечатана. Свідок прибув на місце у другій половині дня. Чи приходили на планшет повідомлення, що виклик трапився або інші обставини, свідок не пам`ятав. Пояснив, що могли і не прийти, якщо Інтернет покриття не має то не прийде. На мобільний телефон також виклики від чергового не надходили. Якби були б виклики, то свідок повідомив би чергового і залишився б, оскільки він не міг залишити місце події. Увесь час свідок перебував то на виїзді, то у машині. Раніше випадків доручення слідчим свідкові охорони техніки не було. Метою охорони техніки було не допустити її розкрадання.

Можливості евакуювати на штраф майданчик її не було. Вранці їх змінили десь о восьмій годині. На заміну приїхали ОСОБА_42 і ОСОБА_50 (невпевнено). Приїхала зміна і сказала, що ми можемо їхати. Коли повернулися ніяких пояснень, роз`яснення від чергового не надходили. Жодні особи, які б представлялись власником техніки або уповноваженими, які мають право розпоряджатись нею, не приїздили. Приїздив слідчий, але свідок з ним не спілкувався. Щодо обвинувачення ОСОБА_57 свідку нічого не було відомо. Інша інформація свідкові також не була відома. Серед присутніх у залі суду обвинувачених чоловіка, який приїздив на поле, свідок не впізнав.

6.У судовому засіданні 12.06.2023 були досліджені відеозаписи судового засідання 29.06.2021, у якому попереднім складом суду допитувався свідок ОСОБА_18 . Згідно з показами свідка ОСОБА_18 , який у 2019 році працював у ОСОБА_58 відділенні поліції на посаді інспектора СРПП, він залучався до охорони сільськогосподарської техніки у 2019 році приблизно восени, з ним був старший старший сержант ОСОБА_50 . Від чергового, ім`я якого свідок не пам`ятав, надійшло повідомлення у телефонному режимі приїхати в село (Кицівка), там знаходиться слідчий, якому потрібна допомога для обстеження. Там була ще одна група, яку слід було змінити для охорони техніки, у подальшому чекати вказівок чергового. Там техніка стояла. На питання прокурора, чи входило до кола обов`язків свідка на той час, здійснювати охорону техніки, свідок відповів, що на місці події слідчий старший опечатує техніку, - це його право. Слідчий був на місці. Техніка опечатана слідчим була, коли він з напарником приїхали. Була опечатана слідчим. Безпосередньо біля техніки була група, у тому числі інспектор ОСОБА_48 . Інших свідок не пам`ятав зі спливом значного часу після подій. На момент приїзду слідчого не було. Опечатаний був КАМАЗ, ще на відстані стояла якась сільськогосподарська техніка, назвати яку свідок не зміг. Будь-яких осіб поряд або у самій техниці свідок не бачив. Після того як свідок з напарником приїхали, інші їхні колеги залишали територію на оперативній (черговій) машині. Біля техніки свідок знаходився десь приблизно години півтори. Прибув після перезмінки, десь о 09-09:30. Пояснив, що надійшов виклик на 102, і вони поїхали, свідок здійснював охорону, допоки йому інший виклик не надійшов зі «102». Про виклик дізнався від чергового, який зателефонував, оскільки Інтернет покриття не було на полі. Коли виклик надходить, то він дублюється з планшета на комп`ютер чергового. У них не було Інтернет покриття. Черговий подзвонив і запитав, чому не підтверджуєте виклик. Виклик був про знаходження снарядів часів ВВ неподалік від поля поблизу села Кицівка. Там дорога Печеніги - Кицівка Чугуїв. Вони поїхали через посадку, у полі не було нічого. Потім надійшло повідомлення від чергового, що більше в охороні техніки потреби не має. Після виїзду на місце снаряду свідок з напарником поїхали патрулювати далі. Біля снаряду провели приблизно годину часу. Снаряд не оглядали, бо не мали права. Приїхала спеціальна особа, ми робимо заявку, потім приїздять техніки МЧС. Подальша доля вказаної техніки свідкові не була відома. Раніше до охорони сільськогосподарської техніки не залучався. У Печенізькому відділі поліції свідок пропрацював 10 років і за цей час ні разі не залучався до охорони техніки. Інші вказівки від керівництва чи від інших колег не надходили. Перебували біля техніки, щоб у техніку ніхто не ліз. Техніка опечатана. Задача поліцейського РПП охорона місця події. Ми і охороняли місце події, що б техніку не пошкодили, не вкрали. Якимось чином техніка свідкові для охорони не передавалася. Охороняли місце події. Від слідчого будь-якого доручення свідок не отримував. Чи арештовувалася техніка, свідок не знав. Коли свідок прибув на місце події, слідчого не було, і опечатування техніки було при ньому. Виклик надійшов з особистого номеру чергового на особистий мобільний телефон, оскільки їм (працівникам поліції) телефони не видають. Телефонні номери свідок пригадати не міг. Був передбачений офіційний телефон чергової частини - 6-13-02. Завдання, які він отримував, отримував з номеру «102», або від чергового.

7.Свідок зі сторони обвинувачення ОСОБА_11 (якому у цьому кримінальному провадженні пред`являлося обвинувачення, але кримінальне провадження відносно нього було закрите на підставі ст. 49 ККУ у зв`язку із закінченням строків давності) у судовому засіданні 13.10.2023 пояснив, що він є фізичною особою-підприємцем, проживає та здійснює підприємницьку діяльність у АДРЕСА_4 . На час вчинення правопорушень за пред`явленим обвинуваченням надавав техніку в оренду для збору сільськогосподарських культу, займався вирощуванням сільськогосподарських культур. На весні 2019 року не здійснював будь-яку діяльність, що полягала б у самовільному зайнятті земельних ділянок оборони; з ОСОБА_10 особисто не знайомий, знає, що той працював в РДА головою чи виконуючим обов`язки голови. ОСОБА_59 не спілкувався з ОСОБА_60 взагалі, у тому числі по телефону. Належну йому техніку в оренду для збору врожаю на території Малинівської сільської ради не надавав. Підтвердив, що вилучені на полі комбайн та КАМАЗ належать саме йому. Стверджував, що належна йому техніка не була задіяна у зборі врожаю на території Малинівської селищної ради. Пояснив, що належна йому техніка перебувала на території Печенізької селищної ради, але не повернулася на базу у с. Печеніги, і потім він дізнався, що така техніка була арештована, яка вона потрапила на поле не знає.

8.Свідок ОСОБА_61 (якому у цьому кримінальному провадженні пред`являлося обвинувачення, але кримінальне провадження відносно нього було закрите на підставі ст. 49 ККУ) відмовився давати показання на підставі ст. 63 Конституції України, і така відмова прийнята судом.

Судом також досліджувалися характеризуючи обвинуваченого дані.

Негативні характеристики на обвинуваченого у матеріалах справи відсутні.

На диспансерному обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває (т.с. 4 а.с. 109).

Судимостей не має (т.с. 4 а.с. 119).

ІХ. Оцінка суду

Стороною обвинувачення у підтвердження вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються Суду надано докази, які були дослідженні безпосередньо у судових засіданнях (див. р. VII - VIII).

З іншої сторони обвинуваченим та захисницею у підтвердження позиції невинуватості надано заперечувальні показання обвинуваченого (див. р. V).

Також захистом наголошено на тому, що обвинувачений не вчиняв кримінальні правопорушення, стороною обвинувачення не доведено наявність складу кримінальних правопорушень у діях обвинуваченого, а докази зібрані у справі є неналежними та недопустимими, а їх обсяг є нестатнім для доведення вини.

На думку сторони захисту докази отримані з порушенням процедури, передбаченої ч. 1 ст. 247 КПК України, відповідно до якої розгляд клопотань, який віднесений згідно з положеннями цієї глави до повноважень слідчого судді, здійснюється слідчим суддею апеляційного суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Натомість у даному провадженні орган, що здійснював досудове розслідування - ТУ ДБР у м. Полтаві розташоване у м. Полтава, у той час, як усі дозволи на НСРД надавалися слідчим суддею Харківської апеляційного суду, а повинні були надаватися слідчим суддею Полтавського апеляційного суду. У зв`язку з цим сторона захисту заперечувала проти приєднання доказів, зібраних на підставі ухвали Харківського апеляційного суду від 08.10.2019 по справі №818/10878т/19, провадження №11-кс/818/10498/19 про дозвіл на проведення НСРД; ухвали Харківського апеляційного суду від 08.10.2019 по справі №818/10878т/19, провадження №11-кс/818/10499/19 про дозвіл на проведення НСРД; ухвали Харківського апеляційного суду від 23.10.2019 по справі №818/11350т/19, провадження 11-кс/818/10949/19 про дозвіл на проведення НСРД. Наполягали на тому, щоб суд визнав ці докази недопустими та не досліджував під час судового розгляду.

Суд уважає, що доводи сторони захисту у цій частині є безпідставними, адже у відповідності до ч. 2 ст. 247 КПК України (у редакції, чинній станом на дату постановлення ухвал Харківським апеляційним судом про дозвіл на проведення НСРД) розгляд клопотань про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій щодо суддів, працівників суду та правоохоронних органів та/або у приміщеннях судових та правоохоронних органів, який віднесений згідно з положеннями цієї глави до повноважень слідчого судді, може здійснюватися слідчим суддею відповідного апеляційного суду поза межами територіальної юрисдикції органу досудового розслідування, який здійснює досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, здійснюється слідчим суддею Вищого антикорупційного суду (крім випадку, передбаченого абзацом сьомим частини першої статті 34 цього Кодексу). У такому разі слідчий, прокурор звертаються з клопотаннями про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій до слідчого судді відповідного апеляційного суду, найбільш територіально наближеного до апеляційного суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або Вищого антикорупційного суду (а у випадку, передбаченому абзацом сьомим частини першої статті 34 цього Кодексу, - до апеляційного суду, зазначеного в абзаці сьомому частини першої статті 34 цього Кодексу).

Обвинувачений був працівником правоохоронного органу. Отже розгляд клопотань про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій щодо нього та у приміщенні правоохоронного органу (органу поліції) могло здійснюватися на підставі ч. 2 ст. 247 КПК України слідчим суддею апеляційного суду (у даному випадку - Харківського апеляційного суду) поза межами територіальної юрисдикції органу досудового розслідування (ТУ ДБР у м. Полтаві).

Доводи сторони захисту про невнесення відомостей до ЄРДР за фактом або відносно особи про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1 КК України суд відхиляє, адже такі спростовуються витягом з ЄРДР у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000551, відповідно до якого: 16.11.2019 внесено відомості на підставі усної заяви (повідомлення) за ч. 2 ст. 197-1 ККУ (чинна до 01.07.2020) з таким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 16.11.2019 до Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області надійшло анонімне повідомлення, що невстановлені особи здійснюють збір врожаю кукурудзи на території самовільно зайнятої земельної ділянки, що відповідно до кадастрової карти України розташована в кварталі 000 зони 12 класифікації об`єкту адміністративно-територіального устрою України № (Малинівської селищної ради) Чугуївського району Харківської області (т.с. 6 а.с. 242-244). Саме у рамках цього кримінального провадження здійснювалося досудове розслідування, внесення окремо додатково відомостей до ЄРДР за ст. 27 КК України кримінальний процесуальний закон не вимагає.

Перевіряючи аргумент захисту про складення обвинуваченого акту у незакінченому кримінальному провадженні № 0000551 від 20.08.2019 за ч. 2 ст. 364 КК України та проведенні усіх слідчих та процесуальних дій у даному кримінальному провадженні до внесення матеріалів до ЄРДР за ч. 3 ст. 365 КК України, судом встановлено таке:

20.08.2019 до ЄРДР було внесено відомості за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 364 Кримінальному провадженню присвоєно номер 0000551.

16.11.2019 до ЄРДР було внесено відомості за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 197-1 КК України. Кримінальному провадженню присвоєно номер 0000130.

21.01.2020 обидва кримінальні провадження було об`єднано в одне провадження за номером 0000551.

26.03.2020 до ЄРДР було внесено відомості за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 365 КК України. Кримінальному провадженню присвоєно номер 0000175.

У цей же день 26.03.2020 обидва кримінальні провадження (раніше об`єднане за № 0000551 (ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 364 КК України) та 0000175 (ч. 3 ст. 365 КК України)) були об`єднані в одне провадження за номером 0000551.

Наведене підтверджується дослідженими судом матеріалами справи (див. п. 8, 45, 51 р. VII).

24.07.2020 кримінальне провадження закрито у частині розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, у зв`язку зі відсутністю в діяннях ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України (т.с. 6 а.с. 245-248) (див. п. 52 р. VII).

Обвинувальний акт же складено слідчим та затверджено прокурором 28.08.2020, що вбачається зі самого обвинувального акту (т.с. 1 а.с. 5) та п. 52 реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000551 (т.с. 1 а.с. 50).

Отже кримінальне провадження за ч. 2 ст. 364 КК (як частина КП № 0000551) було закінчено шляхом його закриття станом на дату складення та затвердження обвинуваченого акту у даному кримінальному провадженні. Дії слідчого, що склав обвинувальний акт, та прокурора, що його затвердив, жодним чином не свідчать про порушення ними ч. 2, 3 ст. 214, 283 та 291 КПК України, як безпідставно стверджувала сторона захисту.

Той факт, що основні слідчі та процесуальні дії проводилася органом досудового розслідування у провадженні № 0000551 до внесення відомостей до ЄРДР за ч. 3 ст. 365 КК України та до його об`єднання з матеріалами КП № 0000175 також не свідчать, що матеріали зібрані у кримінальному провадженні до його об`єднання є недопустимими доказами. Такі докази можуть використовуватися як доказ винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Той факт, що у подальшому ч. 2 ст. 364 КК України була виключена, а кримінальне провадження у цій частині закрито, не є беззаперечною підставою для визнання всіх зібраних на стаді досудового розслідування доказів недопустимими.

При цьому суд керується висновками Верхового Суду у постанові від 05.05.2020 у справі № 754/2623/14-к, відповідно до якої якщо на момент звернення слідчого до апеляційного суду з клопотанням про проведення НСРД злочин, вчинений особою, було кваліфіковано за ч. 3 ст. 368 КК, однак надалі дії цієї особи були перекваліфіковані на ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК, а згодом було виключено ч. 3 ст. 364 КК, то матеріали НСРД є допустимими доказами та можуть використовуватися як доказ винуватості особи у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 02.11.2023 у справі N 991/10566/20 зазначив, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про помилковість тверджень захисника щодо незаконного використання у одному кримінальному провадженні доказів одержаних під час проведення НСРД у іншому кримінальному провадженні, оскільки у подальшому вони були об`єднані в одне провадження і в такому випадку дозволу слідчого судді в порядку ст. 257 КПК на їх використання в об`єднаному кримінальному провадженні не потрібно. ККС констатував, що у разі об`єднання кримінальних проваджень потреби у дозволі слідчого судді на її використання немає, оскільки наданий раніше дозвіл слідчого судді на збирання і використання такої інформації вже існує в одному об`єднаному кримінальному провадженні. Така потреба виникає лише у випадку, коли цю інформацію необхідно використати в іншому кримінальному провадженні не об`єднаному з тим, у якому надавався дозвіл на проведення НСРД.

Доводи обвинуваченого про те, що матеріали НСРД були розшифровані однобоко на користь сторони обвинувачення, не підтвердилися під час судового розгляду справи, адже суд досліджував матеріали аудіо-відеоконтролю безпосередньо, і протоколи про наслідки проведення негласних слідчих (розшукових) дій їм не суперечать.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в такій конкретній ситуації ураховує таке.

Досліджуючи питання винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1 КК України, суд враховує, що обвинувачений свою вину не визнав, а кримінальні провадження відносно двох інших обвинувачених (співучасників) закриті судом з нереабілітуючих підстав у зв`язку зі закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, з досліджених судом доказів, у тому числі матеріалів НСРД, вбачається, що обвинувачений, займаючи посаду начальника відділу поліції, мав позаслужбове спілкування з іншим обвинуваченим у даному провадженні ( ОСОБА_10 ), був обізнаний про той факт, що здійснюється обробіток частини земельної ділянки - військового полігону та збір, вирощеного на ній врожаю. Проте замість того, щоб вжити заходів, спрямованих на виявлення правопорушення, його припинення та притягнення винних осіб до відповідальності, таких заходів не вживав, тобто брав співучасть у вчиненні кримінального правопорушення, що полягало у самовільному зайнятті земельної ділянки у зоні особливого режиму використання іншими особами, що потягло за собою завдання державі шкоди. Така співучасть виражалася у тому числі у формі усунення перешкод під час вчинення кримінального правопорушення іншим співучасникам, приховуванні слідів та знарядь кримінального правопорушення шляхом протиправного впливу ним як керівником правоохоронного органу на підлеглих працівників з метою неперешкоджання та неприпинення протиправної діяльності інших співучасників, спрямованої на самовільне зайняття земельної ділянки, її культивування, збір врожаю.

Для визнання особи винуватою в пособництві у самовільному зайнятті земельної ділянки слід довести поза розумним сумнівом, що особа, яка сприяла вчиненню цього злочину, була обізнана з тим, що іншими співучасниками здійснюється таке зайняття земельної ділянки без відповідної правової підстави, а також обізнана з намірами інших співучасниках на вчинення правопорушення, що полягає у самовільному зайнятті земельної ділянки, та вчиняла певні дії або бездіяльність з метою усунення перешкод під час вчинення правопорушення іншими співучасниками, приховуванні слідів та знарядь правопорушення.

При цьому суд зазначає, що діяння, яке утворює пособництво, може бути виконане до вчинення злочину, в процесі його вчинення або після його вчинення іншими співучасниками.

З об`єктивної сторони пособництво може виражатися не лише в діях, а й у бездіяльності. За характером дій воно поділяється на інтелектуальне та фізичне. Інтелектуальним є пособництво, яке виражається у наданні порад та вказівок щодо вчинення злочину, а також висловленні заздалегідь обіцянки переховувати злочинця, знаряддя чи засоби злочину, сліди злочину чи предмети, здобуті злочинним шляхом, іншим чином сприяти у приховуванні злочину.

У зв`язку з цим безпідставними є ствердження сторони захисту у тій частині, що обвинувачений не міг восени 2019 року вчинити пособницькі дії іншим особам у вчиненні «навесні 2019 року» кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 197-1 КК України, з огляду на те, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 197-1 КК України був закінченим з моменту самовільного зайняття ділянки і настання відповідних суспільно небезпечних наслідків. Адже самовільне зайняття земельної ділянки продовжилося шляхом її обробітку, культивування та збору врожаю, і такі дії тривали щонайменше до осені 2019 року, що було доведено прокурором та підтверджується дослідженими судом доказами (див. п. 10, 11, 12, 13, 23, 47, 48 р. VII).

Особливий статус земельної ділянки, а саме її перебування у зоні особливого режиму використання земель (ст. 115 Земельного кодексу України), підтверджується матеріалами справи (п. 31, 32, 33, 39, 40, 41, 42 р. VII) та не спростовувався стороною захисту.

Розмір шкоди, завданий державі в особі Міністерства оборони України внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, у сумі 1339711,96 грн підтверджується розрахунком шкоди, виконаним ГУ Держгеокадастру у Харківській області та висновком експерта (див. п. 35, 37 р. VII). Такий розмір шкоди жодним з учасників не оспорювався, проте він не є кваліфікуючою ознакою (тяжкою шкодою) та на кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1 КК України не впливає.

Вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 197-1 КК України групою осіб підтверджується матеріалами НСРД, якими підтверджується позаслужбове спілкування з іншим обвинуваченим, провадження у справі відносно якого закрито з нереабілітуючих підстав (див. п. 47, 48 р. VII); здійснення збору врожаю технікою, яка належить другому обвинуваченому, провадження відносно якого було закрито судом з нереабілітуючих підстав; присутність одного зі співучасників на полі, під час виявлення кримінального правопорушення працівниками поліції, що вбачається з показів свідка ОСОБА_62 (див. п. 2 р. VIII).

Отже діяння обвинуваченого носять протиправний характер та підпадають під ознаки кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1 КК України.

При цьому суд погоджується з доводами сторони захисту у тій частині, що показання свідків були малоінформативними. Свідки не повідомили факти ані на доведення вини обвинуваченого, ані на її спростування. Ймовірно, що свідки, які є колишніми підлеглими обвинуваченого, не були щирими, а їх докази повними та дійсними (правдивими), а також у зв`язку зі збігом значного часу з моменту подій до дати допиту свідків їх покази можуть бути неточними. Такі покази були мало змістовними, інформативними та корисними як для суду, так і для сторони обвинувачення та сторони захисту. Показання свідка ОСОБА_11 суд не бере до уваги, адже цей свідок нещодавно мав статус обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні, й його показання могли впливати й на нього також. Крім того, як вірно зазначено прокурором, його показання спростовуються частково матеріалами справи, зокрема показаннями свідка ОСОБА_63 .

Однак допитані свідки чітко підтвердили факт зайняття земельної ділянки, знаходження на ній посівів кукурудзи, перебування на земельній ділянці техніки, яка, як було встановлено судом, належала іншому обвинуваченому у цій справі, провадження щодо якого було закрито з нереабілітуючих підстав. Також свідки підтвердили проведення певних оперативних, слідчий дій за викликом щодо самовільного зайняття земельної ділянки.

Отже, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1 КК України є доведеними.

Порушення процедури збирання та отримання доказів стороною обвинувачення судом не встановлено.

У даній справі проведене співставлення «групи двох протилежних позицій» підтвердило позицію сторони обвинувачення (за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1 КК України), яка виконала свій обов`язок по доведенню винуватості «поза розумним сумнівом».

Суд, провівши судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення та створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав, та, оцінивши всі зазначені докази у їх сукупності, дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення доведено, що у діях ОСОБА_9 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1 КК України, і його дії стороною обвинувачення кваліфіковані правильно.

Досліджуючи питання винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 365 КК України, Суд ураховує, що обвинувачений не визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення.

При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами 2 та 4 ст. 17 КПК України, що передбачають: «ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на користь такої особи».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

ОСОБА_9 станом на дату вчинення кримінального правопорушення мав статус працівника правоохоронного органу, оскільки займав посаду начальника Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області, що не оспорювалося стороною захисту, а тому він є суб`єктом кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 365 КК України.

Посилання в обвинувальному акті на примітку до ст. 364 КК України є зайвою, адже суб`єктом злочину за ч. 3 ст. 365 КК України є саме працівник правоохоронного органу, а не службова особа.

Щодо об`єктивної сторони кримінального правопорушення суд виснує таке.

Статтею 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. Із метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

У цьому провадженні прокурором обвинувачення не змінювалось та додаткове обвинувачення не висувалося.

Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення у частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення суд також не знаходить.

Обов`язок доказування обставин за обвинуваченням, належності та допустимості доказів покладається в даному випадку на прокурора.

Хибними є доводи прокурора про неспростування стороною захисту жодного доказу, наданого стороною обвинувачення, адже обвинувачений такого обов`язку не має. Кримінальний процесуальний закон обов`язок спростовувати докази сторони обвинувачення на сторону захисту не покладає.

Отже прокурором в обвинувальному акті сформоване обвинувачення в умисному вчиненні обвинуваченим ОСОБА_9 як службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, які спричинили тяжкі наслідки, та які складалися з послідовних дій, що полягали, за версією сторони обвинувачення, у такому:

-у наданні ОСОБА_9 у власному службовому кабінету 16.10.2019 згоди першому заступнику голови Печенізької районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_10 на пропозицію останнього не вживати правомірних заходів з боку підлеглих ОСОБА_9 співробітників Печенізького ВП Чугуївському ВП ГУ НП в Харківській області щодо припинення неправомірного здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , яка виразилась у самовільному зайнятті земельної ділянки, культивуванні та збору врожаю - сільськогосподарських культур на території Чугуївського військового полігону, що відноситься до земель оборони, загальною площею 31,2856 га, розташованої на території Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області;

-в умисному перевищенні обвинуваченим службових повноважень, на виконання попередніх домовленостей з ОСОБА_10 від 16.10.2019, шляхом надання незаконної вказівки 14.11.2019 старшому інспектору-черговому СРПП № 2 ОСОБА_20 припинити охороняти вилучені транспортні засоби (комбайн та вантажний автомобіль, належний ОСОБА_11 ), за допомогою яких здійснювався незаконний збір врожаю сільськогосподарських культур, та які охоронялись групою у складі підлеглих обвинуваченому працівників поліції. При цьому обвинувачений усвідомлював, що відповідно до своїх функціональних обов`язків він несе персональну відповідальність за виконання покладених на відділ поліції завдань і здійснення ним свої функцій та належне використання працівників підпорядкованих підрозділів, достовірно знаючи, що його дії явно виходять за межі наданих прав та повноважень;

-у повідомленні неправдивих відомостей про відмову судом у накладенні арешту на вилучену техніку, достовірно знаючи про те, що відомості про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились, клопотання про накладення арешту не складалось та до Печенізького районного суду Харківської області станом на 14.11.2019 не направлялося.

Вказані неправомірні дії з боку ОСОБА_9 , на думку сторони обвинувачення, надали змогу ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вчинити дії, спрямовані на протиправне зайняття та використання земельної ділянки, яка належить Чугуївському військовому полігону та відноситься до земель оборони, у своїх потребах, її обробки, культивування та збору врожаю, внаслідок чого державі в особі Міністерства оборони України завдано тяжкої шкоди у розмірі 1339711,96 грн, що підтверджується розрахунком від 13.03.2020 за вихідним №10-20-14-2294/0/19-20, проведеним ІНФОРМАЦІЯ_4 , та висновком судової економічної експертизи № 8/77CE-20 від 23.03.2020 Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Безпосередній об`єкт злочину за ст. 365 КК України - встановлений порядок службової діяльності в правоохоронних органах.

Об`єктивну сторону перевищення влади або службових повноважень складає сукупність трьох ознак: 1) вчинення дій, які явно виходять за межі наданих працівнику правоохоронного органу прав чи повноважень; 2) суспільно небезпечні наслідки у виді тяжких наслідків (ч. 3 ст. 365 КК); 3) причинний зв`язок між дією і наслідками.

Характер, зміст та обсяг повноважень, а також порядок (умови, способи) їхньої реалізації визначаються службовою компетенцією особи, яка закріплюється у відповідних нормативних актах. Тому для вирішення питання про те, чи виходять вчинені працівником правоохоронного органу дії за межі його повноважень, обов`язково з`ясовується, які нормативні положення їх регламентують і яке з них було порушено винним у конкретній ситуації.

Суб`єкт злочину - спеціальний (працівник правоохоронного органу).

Суб`єктивна сторона перевищення влади або службових повноважень характеризується виною у формі прямого умислу.

Кваліфіковане перевищення влади або службових повноважень супроводжується: настанням тяжких наслідків (ч. 3 ст. 365 КК).

Тяжкими наслідками у статтях 364-367 КК України відповідно до ч. 4 примітки до ст. 364 КК України, вважаються такі наслідки, які у 250 і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Верховний Суд у справі № 148/744/15-к (постанова від 28.09.2022) зазначив: статтею 365 КК передбачено відповідальність за злочин, що відрізняється вагомою специфікою змісту і характеру суспільно небезпечного діяння з огляду на надані працівнику правоохоронного органу повноваження, ознаками суб`єкту та суб`єктивної сторони складу злочину, які у своїй сукупності і взаємозв`язку свідчать про більшу суспільну небезпеку діяння. Для застосування ст. 365 КК необхідно, щоб дії винної службової особи були зумовлені її службовим становищем і перебували у зв`язку із службовими повноваженнями щодо потерпілого. Встановлення наявності чи відсутності такого зв`язку потребує з`ясування всіх фактичних обставин справи, зокрема, службового становища і кола повноважень обвинуваченого, мотиву, мети і характеру вчинених дій, їх зв`язку із службовими обов`язками особи та наслідками, що настали. За відсутності такого зв`язку дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти життя та здоров`я особи, власності, громадського порядку та моральності.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 15 «Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень» Верховний Суд України у п. 7 роз`яснив, що відповідальність за кваліфіковані види перевищення влади або службових повноважень настає лише за наявності всіх ознак злочину, передбачених ч. 1 ст. 365 КК, і хоча б однієї кваліфікуючої ознаки, передбаченої ч. 2 або ч. 3 зазначеної статті.

Надаючи оцінку правовій кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 365 КК України щодо зв`язку дій обвинуваченого як працівника правоохоронного органу з наслідками, що полягали у спричинені тяжких наслідків потерпілому (державі в особі Міністерства оборони України) суд зазначає, що з наданих розрахунку від 13.03.2020 за вихідним №10-20-14-2294/0/19-20, проведеним ІНФОРМАЦІЯ_4 , арифметична правильність якого підтверджена висновком судової економічної експертизи № 8/77CE-20 від 23.03.2020 Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, на які посилалася сторона обвинувачення, та, навіть, з цивільного позову прокурора в інтересах потерпілого, який було залишено судом без розгляду, вбачається, що наслідки у виді завдання тяжкої шкоди у розмірі 1339711,96 грн було спричинені державі в особі Міністерства оборони України неправомірними діями, спрямованими на протиправне зайняття та використання земельної ділянки, яка належить Чугуївському військовому полігону та відноситься до земель оборони.

Так, зокрема, експерт дійшов висновку, що розрахунок шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття частини земельної ділянки, розташованої поблизу 18 км + 50 м автодороги м. Чугуїв-смт Печеніги площею 31,2856 га, наведений у розрахунку Головного управління Держгеокадастру в Харківській області, арифметично підтверджується у сумі 1339711,96 грн (т.с. 4 а.с. 61-72). З листа ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 13.03.2020, у якому наведено розрахунок шкоди у розмірі 1339711,96 грн, також убачається, що такий розрахунок здійснено у зв`язку зі заподіяною державі шкоди, внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 31,2856 га (т.с. 4 а.с. 59).

Для встановлення зв`язку між діями обвинуваченого як працівником правоохоронного органу та шкодою, завданої державі в особі Міністерства оборони України, слід встановити, що саме дії, у вчиненні яких звинувачувався обвинувачений за ч. 3 ст. 365 КК України, призвели до завдання шкоди (тяжких наслідків).

Дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, суд не вбачає зв`язку між діями обвинуваченого, що за версією сторони обвинувачення, полягали у наданні незаконної вказівки старшому інспектору-черговому СРПП № 2 ОСОБА_20 щодо припинення охорони вилучених транспортних засобів, за допомогою яких здійснювався незаконний збір врожаю сільськогосподарських культур, у повідомленні неправдивих відомості про відмову судом у накладенні арешту на вилучену техніку, та тяжкими наслідками шкодою, завданою державі.

Адже, як вірно зазначено у висновку експерта, у розрахунку шкоди та в обвинувальному акті, така шкода була завдана саме внаслідок самовільного зайняття частини земельної ділянки, що набуло відповідної правової кваліфікації у звинуваченні за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197 1 КК України.

При цьому суду погоджується з тим, що обвинувачений як начальник Печенізького ВП Чугуївського ВІІ ГУНП в Харківській області діяв всупереч вимогам ст. 18, 23 Закону України «Про національну поліцію» та поза межами наданих йому повноважень, визначених його функціональними обов`язками, затверджених начальником ГУ НП в Харківській області від 13.08.2019 (т.с. 4 а.с. 112-118), які полягали у тому, щоб, зокрема, забезпечувати надання відділенням поліцейських послуг із забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; організовувати та забезпечувати контроль за станом виконавської дисципліни у відділенні, організовувати належне реагування на заяви й повідомлення про кримінальні правопорушення та інші події, організовувати роботу з виявлення, розкриття та попередження кримінальних правопорушень; розглядати анонімні заяви та приймати рішення про їх передачу до структурного підрозділу за відповідним напрямом діяльності для розгляду; а у разі встановлення в них ознак кримінального правопорушення, доручати уповноваженій службовій особі шляхом накладення резолюції невідкладно зареєструвати відповідних рапорт працівника поліції в ІТС ІПНП (журналі ЄО) та не пізніше 24 годин з моменту реєстрації надіслати матеріали до слідства для внесення відомостей до ЄРДР (п. 11, п. 13 розділу ІІ) (п. 8.1) тощо. Та замість того, щоб належним чином реагувати на протиправну поведінку осіб, щодо яких існувала інформація про ймовірне вчиненні кримінального правопорушення, шляхом здійснення контролю своїх підлеглих за дотриманням остатніми належної правової процедури у проведенні перевірки отриманої інформації щодо вчиненого кримінального правопорушення та у ході досудового розслідування, обвинувачений, надавши вказівку підлеглим працівникам (старшому інспектору), як саме слід вчинити з технікою, яка у майбутньому могла б набути (та у подальшому набула) статус речових доказів у кримінальному провадженні, фактично тим самим втрутився у повноваження слідчого, який, як вірно було зазначено захисницею, у відповідності до ст. 40 КПК України несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій та, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Очевидним є те, що обвинувачений у силу своїх повноважень не мав права надавати вказівки щодо вчинення дій з майном, яке було вилучено слідчим. Повернення тимчасово вилученого майна має відбуватися у порядку, визначеному ст. 169 КПК України, а не за вказівкою начальника відділу поліції.

Вчинення дій всупереч інтересам служби формально завжди є виходом за межі наданих службових повноважень, оскільки такі надаються виключно на законних підставах для використання у спосіб і у порядку, визначеними приписами нормативних актів.

У контексті встановлених судом обставин даної справи непереконливим є доводи обвинуваченого й про те, що його дії цілком відповідали положенням Конституції України, КПК України та визначеним законодавством його повноваженнями.

Так само безпідставним суд уважає посилання сторони захисту на той факт, що Малинівська селищна рада, на території якої розміщувалася земельна ділянка, що була предметом кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 197-1 КК України, не належала до зони обслуговування Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП у Харківській області, адже як вбачається з наведених вище матеріалів справи, на виклик на коротку лінію «102» виїхали саме працівники Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП у Харківській області підлеглі на той час обвинуваченого ОСОБА_9 , саме ними здійснювалася попередня фіксації правопорушення, затримання та вилучення техніки тощо.

Очевидно, що реалізація обвинуваченим своїх повноважень у формі усних або письмових наказів та доручень організаційно-розпорядчого характеру, які є обов`язковими для виконання працівниками поліції (п. 2 функціональних обов`язків) не були спрямовані у даному випадку на охорону прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності, вжиття заходів з метою виявлення та припинення кримінального правопорушення, виконання інших обов`язків, визначених ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», та виконання повноважень, визначених ст. 23 Закону України «Про поліцію».

Аргументи сторони захисту щодо відсутності у обвинуваченого повноважень вживати заходи, спрямовані на припинення неправомірного здійснення господарської діяльності суб`єктом господарювання (ФОП), суд відхиляє, адже мова йшла в обвинуваченні не про припинення правомірної господарської діяльності підприємців взагалі, а про вжиття заходів з метою виявлення та припинення виявленого кримінального правопорушення, на що обвинувачений мав відповідні службові повноваження на підставі своїх функціональних обов`язків та п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію».

Однак самі по собі такі дії обвинуваченого, які не відповідають межам його службових повноважень, не можуть тягнути кримінальну відповідальність за ч. 3 ст. 365 КК України при недоведені спричинення тяжких наслідків саме такими діями та причинно-наслідкового зв`язку між такими діями та наслідками. За відсутності доказів спричинення тяжких наслідків, наведені вище дії обвинуваченого могли б мати наслідком притягнення його до дисциплінарної відповідальності, а не до кримінальної за вчинення тяжкого злочину. Крім того, такі його дії цілком охоплюються складом кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Суд дослідив показання обвинуваченого, який наполягав на свої невинуватості; зміст обвинувачення, за яким обвинувачений звинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, а саме умисному вчиненні службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй повноважень, які спричинили тяжкі наслідки, та уважає, що стороною обвинувачення не доведено наявність такої обов`язкової ознаки складу злочину як тяжкі наслідки, тобто не доведено склад кримінального правопорушення в цілому.

Докази, надані стороною обвинувачення не підтверджують висунуте особі обвинувачення та не спростовують доводи обвинуваченого стосовно невчинення ним інкримінованого злочину за ч. 3 ст. 365 КК України.

Отже, суд уважає, що наданих стороною обвинувачення доказів недостатньо для того, щоб поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість особи у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

У зв`язку викладеним вище суд виснує, що дії ОСОБА_9 правильно кваліфіковані стороною обвинувачення за частиною 5 статті 27, частиною 2 ст. 197-1 Кримінального кодексу України як пособництво, яке виразилося в усуненні перешкод під час вчинення кримінального правопорушення іншими співучасниками, приховуванні слідів та знарядь кримінального правопорушення, спрямованого на самовільне зайняття земельної ділянки у зоні особливого режиму використання земель, вчиненому групою осіб, а вина ОСОБА_9 у вчиненому доведена у повному обсязі.

У пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 365 КК України як умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходили за межі наданих їй повноважень, та спричинили тяжкі наслідки, ОСОБА_9 , на переконання суду, слід виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведенням, що в діях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

Х. Призначення покарання за обвинуваченням, що визнано судом доведеним

Призначаючи покарання обвинуваченому за кримінальне правопорушення, у якому суд визнає обвинуваченого винним, суд відповідно до ст. 65, ч. 5 ст. 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином; характер та ступінь співучасті обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (пособництво); особу обвинуваченого, який є пенсіонером, раніше не судимий, негативних характеристик не має.

Обставин, передбачених ст. 66, 67 КК України, які обтяжують чи пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Суд дійшов висновку, що обвинуваченому за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1 КК України необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 197-1 КК України на строк 1 рік.

Додаткове покарання за ст. 54 КК України у виді позбавлення спеціального звання «полковник поліції» суд не застосовує. Оскільки обвинувачений засуджується за вчинення нетяжкого злочину, а у вчиненні тяжкого злочину визнається невинуватими.

Суд також уважає, що обвинувачений підлягає звільненню від покарання з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Як встановлено судом, з дня вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1 КК України, належить до нетяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до двох років, а, отже, строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1 ККУ відповідно до ст. 49 КК України становить три роки.

При цьому вказаний строк не зупинявся та не переривався, а обвинувачений ОСОБА_9 заперечував проти його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку зі закінченням строків давності.

З матеріалів справи вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.197-1 КК України,було внесено до ЄРДР 16.11.2019, а саме кримінальне правопорушення вчинено восени 2019 року.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, з огляду на встановлені судом обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1 КК України, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності на час постановлення вироку сплинули.

Під час судового розгляду суд, на виконання приписів ч. 2 ст. 285 КПК України, роз`яснив обвинуваченому право на звільнення від кримінальної відповідальності, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яким обвинувачений скористався, а тому відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України кримінальне провадження було продовжено судом в загальному порядку.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09 квітня 2019 року у справі №760/18016/15-к, якщо обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження продовжується у повному обсязі в загальному порядку. У цьому разі, якщо обвинувачений визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України може звільнити від нього засудженого.

Вказані підстави наявні щодо обвинуваченого ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні, а тому суд на підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України звільняє його від призначеного покарання.

ХІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_10 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство оборони України, про солідарне стягнення з ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків завданої матеріальної шкоди за самовільне зайняття земельної ділянки у розмірі 1 339 711,96 гривень залишено без розгляду ухвалою суду від 12.04.2023.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до статті 100 КПК.

Питання про скасування арештів необхідно вирішити відповідно до статті 174 КПК.

Документально підтверджені процесуальні витрати по справі у розмірі 1256 гривень 08 коп. за проведення експертиз покладаються на обвинуваченого відповідно до статті 124 КПК. Решта витрат на проведення судової експертизи відео-, звукозапису (від 03.07.2020 № 11/1/92 СЕ-20) на суму 9807,00 грн документально не підтверджені, тому суд такі витрати з обвинуваченого не стягує.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу не вбачається.

З цих підстав, керуючись ст. 49, 50, 65, 68, ч. 5 ст. 74 Кримінального кодексу України, ст. 100, 124, 174, 368, 370-371, 373-374, 376, ч. 15 ст. 615 Кримінального процесуального кодексу України суд

УХВАЛИВ :

1. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, та виправдати за відсутністю в його діяннях складу зазначеного кримінального правопорушення.

2. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

3.На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку зі закінченням строків давності звільнити ОСОБА_9 від покарання, призначеного за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1 Кримінального кодексу України.

4.Стягнути зі ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експерта та проведення експертизи у сумі 1256 гривень 08 копійок.

5.Скасувати арешти:

1) накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2019 по справі № 554/10921/19 (провадження № 1-кс/554/17587/2019), на майно:

- мобільний телефон Iphone 6s сірого кольору IMEI: НОМЕР_11 з сім карткою мобільного оператору «Київстар» НОМЕР_12 ;

- мобільний телефон Nokia 6600, серійний номер НОМЕР_13 сріблястого кольору з сім карткою мобільного оператору ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_14 ;

- мобільний телефон Nokia 8800e-1 карбон, серійний номер НОМЕР_15 з сім карткою мобільного оператору ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_16 ;

2) накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2019 по справі № 554/10921/19 (провадження № 1-кс/554/17588/2019), на майно:

- мобільний телефон Iphone 7 з сим карткою мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_17 , ПІН код «1, 9, 6, 9»;

- мисливська рушниця двоствольна, гладко ствольна № НОМЕР_18 (зевіс) та на прикладі № НОМЕР_19 ;

3) накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2019 по справі № 554/10921/19 (провадження № 1-кс/554/17590/2019), на майно:

- договір оренди земельної ділянки ВСІ № 733775 від 23.08.2005 з додатками на 12 аркушах;

- розпорядження № 42-К від 28.04.2016 на 1 аркуші;

- розпорядження № 54 від 22.03.2018 на 1 аркуші;

- загальні функціональні обов`язки від 22.03.2018 № 54 на 15 аркушах;

- мобільний телефон Nokia білого кольору IMEI 1: НОМЕР_20 , IMEI 2: НОМЕР_21 з сім картою мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» та сім карткою оператору мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» (номери мобільних телефонів невідомі);

- додаткові угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки №01 від 25.08.2005 на 5 аркушах (т.с. 3 а.с. 200-202).

4) накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2019 по справі № 554/10921/19 (провадження № 1-кс/554/17589/2019) на майно:

- копія листа за підписом ОСОБА_9 на адресу уповноваженої особи з питань запобігання корупції та фіскальні чеки, скріплені скобою на 4 аркушах;

- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:002:0133 на 1 аркуші;

- копія договору оренди земельної ділянки :01:002:0133 між ОСОБА_64 та ФОП ОСОБА_65 на 4 аркушах;

- копія довіреності ОСОБА_66 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , від 22.02.2019 на 1 аркуші

- копія договору № 28/09 оренди землі від 28.09.2018 між ОСОБА_64 та ФОП ОСОБА_11 з додатками на 14 аркушах;

- витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження №0000130 від 16.11.2019 за ч. 2 ст. 197-1 КК України на 1 аркуші;

- копії журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події в Печенізькому ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області на 7 аркушах;

- функціональні обов`язки начальника Печенізького ВП Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 на 7 аркушах (т.с. 3 а.с. 193-196).

5) накладений ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду від 27 січня 2020 року по справі № 554/10921/19 (провадження № 11-сс/814/71/20), на майно:

- грошові кошти у сумі 9500 доларів США (купюри номіналом по 100 доларів США у кількості 95 штук з серіями та номерами, зазначеними в ухвалі);

7) арешт (заборону відчуження), накладений ухвалою Печенізького районного суду Харківської області від 18.03.2021 по справі № 633/433/20 (провадження № 1-кп/636/20/2021) у рамках кримінального провадження № 0000551 від 20.08.2019 на майно, належне ОСОБА_9 , а саме:

- 52/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями загальною площею 100,2 кв.м., житловою площею 66,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на який належить на підставі договору купівлі-продажу реєстраційний номер 655 від 12.08.2005 та договору дарування реєстраційний номер 5264 від 29.12.2011 (за ОСОБА_9 зареєстровано право часткової власності, реєстраційний номер майна 11705181) (т.с. 2 а.с. 192-193, 224-230).

6.Речові докази:

- комбайн «ДОН 1500», 1993 року випуску, двигун № НОМЕР_7 , заводський № НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_3 ;

- вантажний автомобіль «КАМАЗ» зеленого кольору, модель 5320, 1983 року випуску, номер шасі НОМЕР_22 , державний номерний знак НОМЕР_5 , які належать ОСОБА_11 та передані на зберігання ОСОБА_11 , - залишити власнику ОСОБА_11 (т.с. 3 а.с. 246).

- інші речові докази, зокрема карти пам`яті (флеш-карти), оптичні диски - залишити в матеріалах справи.

7.Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

8.У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

9.На вирок можуть бути подані апеляції до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

10.Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

11.Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

12.Роз`яснити учасникам право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1