Справа № 127/1100/24
Провадження №11-сс/801/502/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2024 року,

якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 від 23.09.2023.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

ОСОБА_7 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із вищевказаною скаргою, яку мотивував тим, що 23.09.2023 він звернувся до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області із заявою про вчинення злочину з приводу протиправних дій прокурорів та поліцейських.

Однак, станом на день звернення до суду зі скаргою відомості до ЄРДР за його повідомленням не внесено та не розпочато досудове розслідування. Вищевказані дії вважає протиправними, у зв`язку з чим просить скаргу задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_7 не з`явився, однак останнім до матеріалів скарги додано заяву про розгляд цією справи у його відсутність.

Головне управління Національної поліції у Вінницькій області повноважного представника в судове засідання не направило, хоча про час та місце розгляду скарги повідомлялось своєчасно та належним чином, про причини неявки представника суд не повідомив.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2024 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 від 23.09.2023.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.05.2024 року скасувати.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною, оскільки слідчим суддею не було прийнято до уваги щодо скоєних по відношенню до нього злочинів, що підтверджується аудіо,-відео записами, а також підтвердження скоєння злочинів за його заявою від 23.09.2023.

Позиції учасників судового провадження.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції заявник ОСОБА_7 не прибув, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового розгляду.

Прокурор ОСОБА_6 щодо розгляду апеляційної скарги ОСОБА_7 у відсутність останнього не заперечував. Водночас заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність, вважає ухвалу слідчого судді суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Клопотань про відкладення судового розгляду від учасників провадження не надходило. За таких обставин, колегія суддів вважає необхідним провести судовий розгляд за відсутності заявника ОСОБА_7 , що узгоджується з приписами ч.4 ст.405 КПК України.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та висловлені заперечення прокурора, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 2 ст.1 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження - захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.05.2024 року, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону судом дотримані.

Так, відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положенням ч.1 ст.25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своє компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Встановлено, що ОСОБА_7 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 23.09.2023.

З поданої заяви вбачається, що ОСОБА_7 23.09.2023 звернувся до Президента Америки та інших держав, Президента України, ГУНП у Вінницькій області та СБУ м. Вінниці, з заявою про вчинення злочину в якій просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань протягом 24 годин відносно працівників суду, прокуратури та поліції.

Зокрема, свою заяву ОСОБА_7 мотивував наступним: «Повідомляю, що прокуратура м. Вінниці і обласна прокуратура м. Вінниці спільно з поліцією, протиправно порушили кс щодо мене по колаборантській діяльності та по виправдовуванню агресії Росії. В мене у душі і не закладено бути колаборантом і тощо та не закладено у душі і скоювати будь-які злочини. Тобто, кс сфабрикували і далі фабрикують для мого довічного ув`язнення, щоб моїми тривалими заявами, скаргами і ухвалами судів не займатися. Відповідно них і відповідно безліч інших винних та тому, дізнавач поліції ОСОБА_8 з оперативниками та з дільничними інспекторами і іншими поліцейськими, ще підговорили свідків, щоб вони оманно свідчили щодо мене в тому, що я сварюся з громадянами та постійно їм розповідаю за Росію та її возвеличую та підтримую агресію Росії і тощо».

Встановлено, що відповідно до наявного в матеріалах судового провадження листа від 23.05.2024 за підписом заступника начальника ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 вбачається, що за вказаною заявою ОСОБА_7 від 23.09.2023 ГУНП у Вінницькій області відомості до ЄРДР не внесено, а сама заява направлена до Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області для розгляду відповідно до чинного законодавства.

Приймаючи рішення щодо відмови в задоволенні скарги ОСОБА_7 слідчий суддя суду першої інстанції встановив та виходив з того, що з поданої заяви ОСОБА_7 та з її змісту не вбачається зазначення обставин та фактів, які б свідчили про вчинення конкретного кримінального правопорушення.

Тому дослідивши скаргу та заяву ОСОБА_7 від 23.09.2023, слідчий суддя вважав, що заява, яка була направлена, в тому числі, до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області не є заявою або повідомленням про вчинення злочину.

З таким висновком слідчого судді погоджується апеляційний суд.

Так, у відповідності до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Положенням ч.1 ст.25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своє компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст.ст.214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, і вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Підставами вважати заяву такою, що містить відомості про злочин, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язковими для внесення до ЄРДР.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).

Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Верховний Суд у своєму рішенні від 30.09.2021 (Постанова ККС ВС у справі 556/450/18) вказав, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 при розгляді справи №818/1526/18 зазначила, що, саме у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У відповідності до положення ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Апеляційний суд, аналізуючи зміст заяви ОСОБА_7 від 23.09.2023 року з урахуванням вимог ч.2 ст.94 КПК України вбачає, що заявник шляхом реалізації наданого йому права порушення перед слідчим суддею питання щодо здійснення судового контролю, щодо дотримання прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні обирає для себе найменш обтяжливий спосіб захисту цих прав. Однак вказана заява від 23.09.2023 не містить достатніх та конкретних даних, які б вказували на наявність у діях уповноважених осіб ГУНП у Вінницькій області ознак будь-якого кримінального правопорушення, а тому невнесення відомостей до ЄРДР за вказаною заявою ОСОБА_10 , не є протиправним.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що посилання заявника на вимоги ст.214 КПК України, відповідно до якої відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, оскільки вбачається, що ця норма стосується лише процедури прийняття такої заяви.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а наведені доводи в апеляційній скарзі викладених в ній висновків суду не спростовують.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2024.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4