Справа № 712/7389/24
Провадження № 1-кс/712/3168/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2024 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси, клопотання слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000826 від 14.06.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Володимирівка, Волноваського району, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

16 червня 2024 року до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим відділом Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні №0000826 від 14.06.2024, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених п. 6 ч. 2ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України.

За даними матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у невстановлений слідством час, вирішив скористатись послугами таксі на Черкаському залізничному вокзалі, підійшов до автомобіля марки «Toyota», моделі «Camry» сірого кольору д.н.з. чорними символами на білому фоні НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сів на переднє праве пасажирське сидіння та здійснив водієві замовлення їхати за межі міста, а саме: АДРЕСА_3 , та прибувши до населеного пункту, попросив водія зупинитись в лісовому масиві адміністративних меж вказаного населеного пункту.

Знаходячись на передньому правому пасажирському сидінні вищевказаного автомобіля, керуючись раптово виниклим корисливим умислом, спрямованим на вбивство ОСОБА_7 з метою заволодіння автомобілем, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті іншій людині та бажаючи їх настання, взяв до рук заздалегідь придбаний ним інструмент - викрутку з поперечним січенням, та наніс не менше 10 ударів по грудній клітці потерпілого, після чого обхопив його шию обома руками та почав душити, чим спричинив здавлювання дихальних шляхів. Одразу після цього, ОСОБА_5 переконавшись, що у потерпілого відсутні ознаки життя, вийшов з автомобіля, дістав тіло ОСОБА_7 розмістивши його на задньому сидінні, та цим же автомобілем поїхав з місця вчинення злочину у напрямку с. Мліїв, Мліївської територіальної громади, Черкаського району, Черкаської області.

Прибувши на вищевказаному автомобілі до адміністративних меж с. Мліїв, а саме у його лісовий масив, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, дістав тіло ОСОБА_7 з автомобіля та викинув його у яму, яку прикидав землею та гілками.

Після приховання тіла ОСОБА_7 , ОСОБА_5 повернувся до автомобіля та поїхав у напрямку с. Старосілля, Мліївської територіальної громади, Черкаського району, Черкаської області.

Результатом протиправних дій ОСОБА_5 , відповідно до остаточного лікарського свідоцтва про смерть № 669 від 15.06.2024 виданого КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» смерть ОСОБА_7 настала внаслідок удавлення та задушення з метою убивства чи нанесення ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України умисне вбивство з корисливих мотивів.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у невстановлений слідством час, перебуваючи у лісовому масиві в адміністративних межах АДРЕСА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя потерпілого, та виразилося у нанесенні не менше 10 ударів по грудній клітці останнього, та здавлюванням дихальних шляхів, в результаті яких настала смерть потерпілого, сів за кермо автомобіля марки «Toyota» моделі «Camry» сірого кольору д.н.з. чорними символами на білому фоні НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 2362 см., номер двигуна НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , 2008 року випуску, який перебував у користуванні ОСОБА_7 , а на праві приватної власності належить ОСОБА_8 та почав на ньому рух у напрямку с. Мліїв, Мліївської територіальної громади, Черкаського району, Черкаської області, таким чином незаконно заволодів вищевказаним транспортним засобом.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаному з насильством, небезпечним для життя потерпілого.

14.06.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

15.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України - в умисному вбивстві з корисливих мотивів, та у незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаному з насильством, небезпечним для життя потерпілого.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення підтверджується :

- даними протоколу огляду місця події в адміністративних межах с. Дубіївка від 15.06.2024 ;

- даними протоколу огляду місця події в адміністративних межах с. Дубіївка від 15.06.2024;

- даними протоколу огляду місця події в адміністративних межах с. Дубіївка від 15.06.2024;

- даними протоколу огляду місця події в адміністративних межах с. Мліїв від 14.06.2024;

- даними протоколу огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 від 15.06.2024;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 14.06.2024;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 від 14.06.2024;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 від 15.06.2024;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 від 14.06.2024;

- даними протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 14.06.2024;

- даними протоколу огляду трупа у приміщенні КУ «ЧОБСМЕ» від 15.06.2024;

- лікарським свідоцтвом про смерть від 15.06.2024 № 669 виданого КУ «ЧОБ СМЕ»

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 15.06.2024.

Слідчий у клопотанні зазначає, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який посягає на життя та здоров`я особи, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, та під тягарем відповідальності за скоєний злочин, а також можливості бути засудженим до позбавлення волі на певний строк, останній може залишити місце свого проживання, таким чином переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зокрема, слідчий просить враховувати той факт, що у підозрюваного є наявні родичі на тимчасово окупованій території Донецької області та відсутній будь-який позитивний соціальний зв`язок.

- п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, враховуючи те, що підозрюваний до його затримання вже приховав тіло потерпілого та спотворив речові докази, та окрему увагу необхідно звернути на той факт, що всі речові докази в кримінальному провадження були віднайдені у різних місцях Черкаського району Черкаської області, тобто, перебуваючи на волі, останній матиме реальну можливість знищити чи спотворити речові докази, враховуючи також той факт, що наразі усі необхідні слідчі дії не проведені у даному кримінальному провадженні і може виникнути необхідність у повторному їх проведенні.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків та потерпілого, у цьому ж кримінальному провадженні, а саме приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 проживає в одному населеному пункті зі свідками та має з ними дружні відносини, а тому він матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив, об`єктивно тиснути на них шляхом вмовлять, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань, з метою уникнення ним кримінальної відповідальності;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, а саме враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, перебуваючи на волі може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України слід оцінити в сукупності всі обставини, а саме передбачені п. 4 ч. 1 ст. 178 КПК України міцність соціальних зв`язків підозрюваного, а саме те, що на даний час ОСОБА_5 офіційно не одружений, на утриманні малолітніх дітей не має, не має офіційного джерела доходу, вчинив злочин, який посягає на життя та здоров`я особи, має репутацію підозрюваного, який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

На підставі вище викладеного, враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вище вказаним ризикам, слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді з указаним клопотанням.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 підтримали клопотання та просили застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання. Вважав, що слідством невірно визначено кваліфікацію кримінального правопорушення.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні при вирішенні клопотання просила врахувати думку її підзахисного.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя робить наступні висновки.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з практикою ЄСПЛ, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п.32, Series A, № 182).

Встановлено, що Слідчим відділом Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні №0000826 від 14.06.2024, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених п. 6 ч. 2ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000826 внесені до вказаного реєстру:

14.06.2023 року за фабулою: «Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у невстановлений слідством час, вирішив скористатись послугами таксі на Черкаському залізничному вокзалі, підійшов до автомобіля марки «Тоуоіа» моделі «Сатгу» сірого кольору д.н.з. чорними символами на білому фоні НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сів на переднє праве пасажирське сидіння та здійснив водієві замовлення їхати за межі міста, а саме: АДРЕСА_3 та прибувши до населеного пункту, попросив водія зупинитись в лісовому масиві адміністративних меж вказаного населеного пункту. Знаходячись на передньому правому пасажирському сидінні вищевказаного автомобіля, керуючись раптово виниклим корисливим умислом, спрямованим на вбивство ОСОБА_7 з метою заволодіння автомобілем, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті іншій людині та бажаючи їх настання, взяв до рук заздалегідь придбаний ним інструмент - викрутку з поперечним січенням, та наніс не менше 10 ударів по грудній клітці потерпілого, після чого обхопив його шию обома руками та почав душити, чим спричинив здавлювання дихальних шляхів. Одразу після цього ОСОБА_5 переконавшись, що у потерпілого відсутні ознаки життя, вийшов з автомобіля, дістав тіло ОСОБА_7 розмістивши його на задньому сидінні, та цим же автомобілем поїхав з місця вчинення злочину у напрямку с. Мліїв, Мліївської територіальної громади, Черкаського району, Черкаської області. Прибувши на вищевказаному автомобілі до адміністративних меж с. Мліїв, а саме у його лісовий масив, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, дістав тіло ОСОБА_7 з автомобіля та викинув його у яму, яку прикидав землею та гілками. Після приховання тіла ОСОБА_7 , ОСОБА_5 повернувся до автомобіля та поїхав у напрямку с. Старосілля, Мліївської територіальної громади, Черкаського району, Черкаської області. Результатом протиправних дій ОСОБА_5 , відповідно до остаточного лікарського свідоцтва про смерть № 669 від 15.06.2024 виданого КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» смерть ОСОБА_7 настала внаслідок удавлення та задушення з метою убивства чи нанесення ушкодження.» - правова кваліфікація п.6 ч.2 ст. 115 КК України.

14.06.2023 року за фабулою: «Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 , 13 червня 2024 року у невстановлений слідством час перебуваючи у лісовому масиві в адміністративних межах АДРЕСА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом з корисливих мотивів із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя потерпілого, та виразилося у нанесенні не менше 10 ударів по грудній клітці останнього, та здавлюванням дихальних шляхів, в результаті яких настала смерть потерпілого, сів за кермо автомобіля марки «ТоусЛа» моделі «Сатгу» сірого кольору д.н.з. чорними символами на білому фоні НОМЕР_1 , об`ємом двигуна 2362 см„ номер двигуна НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , 2008 року випуску, який перебував у користуванні ОСОБА_7 , а на праві приватної власності належить ОСОБА_8 та почав на ньому рух у напрямку с. Мліїв, Мліївської територіальної громади, Черкаського району, Черкаської області, таким чином незаконно заволодів вищевказаним транспортним засобом.» - правова кваліфікація ч.3 ст. 289 КК України.

14.06.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

15.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України - в умисному вбивстві з корисливих мотивів, та у незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаному з насильством, небезпечним для життя потерпілого.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 злочинів, передбачених п.6 ч. 2 ст. 115, ч.3 ст. 289 КК України, підтверджується сукупністю зібраних доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом, за клопотанням прокурора.

Щодо ризиків кримінального провадження, то прокурор зазначає, що ОСОБА_5 може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж можуть створити загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності настання таких ризиків.

Ризик переховування від правосуддя слідчий суддя оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) підозрюваного (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи).

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який посягає на життя та здоров`я особи, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі. Отже, гіпотетична імовірність постановлення суворого вироку може мати значення. При цьому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення ЄСПЛ у справі Becciev v. Moldova, § 58). Тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , у сукупності з іншими обставинами, а саме умисне вбивство особи похилого віку з корисливих мотивів, грубе порушення прав людини, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, де зазначено про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Щодо особистих обставин підозрюваного, то слідчий суддя бере до уваги те, що останній, неодружений, непрацюючий, будь-який позитивний соціальний зв`язок відсутній. Підозрюваний зареєстрований в АДРЕСА_1 , що наразі є окупованою територією рф, тому з метою нівелювання такого ризику переховування, застосування до підозрюваного запобіжного заходу є необхідним та вбачається обґрунтованим.

Також очевидним є ризик знищення, приховування або спотворення будь-яких з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, враховуючи те, що підозрюваний до його затримання вже приховав тіло потерпілого та спотворив речові докази, крім того, всі речові докази в кримінальному провадження органом досудового розслідування були віднайдені у різних місцях Черкаського району Черкаської області.

Також, доведеним є ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків, оскільки підозрюваний проживає з ними в одному населеному пункті, а тому є достатні підстави вважати, що з метою зміни останніми своїх показів, він може чинити на них тиск шляхом погроз та залякувань.

Наявність вищевказаних доведених ризиків, на думку слідчого судді, дають підстави для висновку про можливість відступу від викладеної у рішеннях ЄСПЛ презумпції нетримання особи під вартою.

З огляду на викладене, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, запобігання та мінімізації доведених вищевказаних ризиків, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_5 на даному початковому етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим КПК України.

Слідчим суддею критично сприймається посилання підозрюваного про невірну кваліфікацію його дій, оскільки питання щодо остаточної кваліфікації має бути вирішене органом досудового розслідування та слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

За змістом ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який спричинив загибель людини,то слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 181, 183, 184, 194, 196, 309, 372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000826 від 14.06.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто з 14 червня 2024 року по 12 серпня 2024 включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 14 червня 2024 року.

Для утримання підозрюваний підлягає направленню до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Копію ухвали суду вручити підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали слідчого судді виготовлено 17 червня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1