ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/162/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали провадження №11-сс/817/162/24 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 травня 2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 ,- ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 травня 2024 року задоволено клопотання слідчого, погоджене прокурором та продовжено строк тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 до 03.07.2024.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задововленні клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного.

Скаргу обґрунтовує відсутністю наведених у клопотанні ризиків. Мотивуючи вказані доводи тим, що ризик втечі підорюваного не може випливати лише з тяжкості інкримінованих йому злочинів та суворості можливого вироку, а повинен бути встановлений з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня.

Вказує на те, що з огляду на тривалість досудового розслідування досудового розслідування слідчий мав можливість вилучити усі докази, отримати доступ до документів та опитати свідків, в тому числі з урахуванням вимог ст. 615 КПК України, а також провести необхідні експертизи та інші слідчі дії .

Посилається на те, що з моменту застосування до підозрюваного запобіжного заходу жодних спроб негативно впливати на свідків, потерпілого, зокрема через друзів та родичів не було.

Просить врахувати міцність соціальних зв`язків ОСОБА_7 , який має постійне місце проживання, дружину, малолітню доньку та непрацездатну бабусю, що також унеможливлює існування ризиків.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисників, які підтримали подану апеляційну скаргу з мотивів у ній викладеній, прокурора, який щодо задоволення апеляційної скарги заперечив, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних міркувань.

Як вбачається із матеріалів справи, СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000471 від 22.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.255, ч.1 ст.263, ч. 2 ст. 305; ч.4 ст.28 ч.3 ст.305, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 ч.3 ст.311. ч.4 ст.28 ч.3 ст.313, ч.4 ст.28 ч.2 ст.317 КК України.

Правоохоронними органами ставиться у провину підозрюваному ОСОБА_7 створення та керівництво злочинною організацією, організація та керування вчиненням незаконного придбання, зберігання, перевезення прекурсорів в особливо великих розмірах з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин, організація та керування вчиненням незаконного виготовлення, придбання, зберігання, перевезення та пересилання з метою збуту, а також організація та керування вчинення збуту психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах, організація та керування вчиненням контрабанди особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю у складі злочинної організації.

23.01.2024 о 06.29 ОСОБА_7 було затримано у порядку ст. 208 КПК України та 23.01.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.305, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 ч.3 ст.311 КК України.

25.01.2024 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/1725/24 щодо нього обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжено.

29.03.2024 ОСОБА_7 повідомлено про нову підозру у вчиненні злочинів за ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.305, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 ч.3 ст.311, ч.4 ст.28 ч.3 ст.313, ч.4 ст.28 ч.2 ст.317 КК України.

Перевіряючи твердження апелянта щодо недоведеності продовження існування та незменшення ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає що вони є обгрунтованими оскільки зумовлені: підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочинів передбачених, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 305, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 313 КК України, які у відповідності до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, та у випадку визнання ОСОБА_7 винним йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна; невстановленням на даний час усіх свідків та очевидців даного злочину, які не допитані, на яких ОСОБА_7 може незаконно впливати, у тому числі шляхом застосування погроз на інших підозрюваних з метою введення ними в оману органу досудового розслідування або суду, що спричинить складнощі для подальшого досудового розслідування та унеможливить викриття інших спільників злочинної діяльності підозрюваного, при цьому ризик впливу на свідків, інших підозрюваних існує не лише на початковому етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, інших підозрюваних і дослідження їх судом; а також тим, що ОСОБА_7 не працює, а також у даному кримінальному провадженні підозрюється у вчиненні систематичних та багатоепізодних особливо тяжких злочинів, зокрема у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, тому колегія суддів приходить до висновку, що є високою ймовірність вчинення ним інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, у випадку застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою; також існують ризики того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з огляду на те, що на даний час не відшукані психотропні речовини, комп`ютерну техніку, мобільні телефони, грошові кошти, одержані від їх реалізації, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та його результати, у тому числі унеможливить виконання завдань визначених ст. 2 КПК України.

Існування вказаних ризиків колегія суддів вважає доведеним з огляду на вищенаведене оскільки доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, законодавець не вимагає, а доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у вказаному кримінальному провадженні в майбутньому, на думку колегії суддів , є достатньо.

Таким чином, колегія суддів вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою підозрюваного, враховуючи всі обставини вчинених злочинів, не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та не забезпечать належної процесуальної поведінки і виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Слід зауважити, що відсутність, на даний час фактів втечі підозрюваного чи впливу на свідків, жодним чином не свідчить про неможливість вчинення ним цих дій в подальшому. Фактично, його належна процесуальна поведінка та відсутність спроб, передбачених у ст. 177 КПК України, зумовлені не його високими моральними якостями, а дієвістю обраного запобіжного заходу.

Крім того, колегія суддів зазначає те, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також у своїх рішеннях суд зазначав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Наявність у ОСОБА_7 постійного місця проживання, дружини, малолітньої доньки та бабусі, на думку колегії суддів, не є обставинами , які є в достатній мірі зможуть запобігти настанню існуючих ризиків.

Отже, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, та відповідно скасування оскаржуваної ухвали щодо ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

Постановила:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 травня 2024 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 , - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Головуючий

Судді