Дата документу 01.07.2024Справа № 554/6499/24
Провадження № 1-кс/554/7129/2024
У Х В А Л А

01 липня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшої слідчої слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000124 від 11 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання, в якому слідча просить накласти арешт на вилучений в ході проведення обшуку в АДРЕСА_1 в ОСОБА_5 ноутбук Lenovo IdeaPad S205, s/n: НОМЕР_1 , MO: WB01091802 із зарядним пристроєм.

В обґрунтування поданого клопотання зазначила, що слідчим відділом УСБУ в Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000124 від 11 червня 2024 року за фактом поширення в соціальній мережі «Однокласники» мешканцем м. Полтава ОСОБА_5 матеріалів, в яких міститься виправдовування, визнання правомірною та заперечення збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, тобто за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Із змісту клопотання слідує, що в ході проведення слідства органом досудового розслідування встановлено, що в соціальній мережі «Одноклассники» розміщено особисту сторінку під персональними даними « ОСОБА_6 » за електронним посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_1 », власник якої поширює матеріали, у яких можливо містяться виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії рф проти України, глорифікація осіб які здійснювали збройну агресію рф проти України, розпочату в 2014 році.

Слідча вказує, що відповідно до висновку спеціаліста за супровідним листом № 72-9/1588 від 05 червня 2024 року матеріали, розміщені на сторінці користувача « ОСОБА_6 », містить фрази, що можуть свідчити про окремі ознаки публічного виправдовування, визнання правомірною збройної агресії рф проти України, розпочатої в 2014 році, а також заперечення тимчасової окупації частини території України.

В ході виконання доручення в порядку ст. ст. 39 - 41 КПК України оперативним підрозділом отримано інформацію, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та фактично в АДРЕСА_1 .

26 червня 2024 року в період часу з 08 год 48 хв по 11 год 06 хв на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 21 червня 2024 року було проведено обшук в АДРЕСА_1 , в ході якого в ОСОБА_5 було виявлено та вилучено ноутбук Lenovo IdeaPad S205, s/n: НОМЕР_1 , MO: WB01091802 із зарядним пристроєм.

Вищевказане майно визнана речовим доказом, так як містить відомості, які можуть бути використані як доказ факти чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. При цьому із вилученим ноутбуком необхідно провести комп`ютерно-технічну експертизу, так як він може містити відомості, що не можуть бути виявлені слідчим самостійно, в зв`язку з чим його буде передано до експертної установи.

На підставі викладеного, з метою забезпечення проведення необхідних слідчих та процесуальних дій та в подальшому збереження речових доказів та слідів кримінального правопорушення, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучений 26 червня 2024 року у ОСОБА_5 ноутбук Lenovo IdeaPad S205, s/n: НОМЕР_1 , MO: WB01091802 із зарядним пристроєм.

В судове засідання слідча ОСОБА_3 не з?явилася, надіслала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, в якій клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду вчасно та належним чином у визначеному нормами КПК України порядку , про причини своєї неявки суду не повідомив та заяви про відкладення судового засідання не подав. Разом із тим, неявка останнього в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 1, 2, 5 і 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що постановою слідчої від 26 червня 2024 року ноутбук Lenovo IdeaPad S205, s/n:WB03237914, MO: WB01091802 із зарядним пристроєм визнаний речовим доказом в кримінальному провадженні.

Як слідує із змісту клопотання, метою накладення арешту майно у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення збереження речових доказів.

Слідчою доведено, що вилучений 26 червня 2024 року в ході проведення обшуку в АДРЕСА_1 у ОСОБА_5 вищеназваний ноутбук має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому арешт вилученого ноутбуку надасть змогу провести з ним необхідні органу досудового розслідування судові експертизи, висновки, отримані за результатами виконання яких, слугуватимуть доказами у справі.

Зазначене майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідча довела необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, зважаючи на принципи розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчої задовольнити.

Накласти арешт на вилучений в ході проведення обшуку в АДРЕСА_1 в ОСОБА_5 ноутбук Lenovo IdeaPad S205, s/n: НОМЕР_1 , MO: WB01091802 із зарядним пристроєм до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7