Справа № 346/3349/24
Провадження № 1-кс/346/599/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 за погодженням прокурора Коломийської окружної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000442 від 14.06.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Перевіривши надані матеріали, -

в с т а н о в и в :

клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.06.2024 року близько 23:00 год. ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , під час конфлікту з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел, спрямований на спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_9 , який в цей час лежав на дивані в горизонтальному положенні, спиною до низу, шляхом заподіяння йому тілесних ушкоджень, умисно нанесли останньому декілька ударів кулаками рук по різних ділянках тіла, внаслідок чого спричинили ушкодження у виді закритої травми грудей та живота з переломами ребер і розривом селезінки. Після спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_8 місце вчинення злочину покинули. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 через деякий час помер на місці події.

14.06.2024 року о 10.15 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України та 14.06.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Крім тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення та покарання, слідчий зазначає наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи тяжкість покарання за його вчинення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки йому відомі їхні місця проживання; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється зважаючи на те, що вчинив злочин проти життя та здоров`я особи, будучи раніше судимим.

Запобігти настанню вказаних ризиків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо. Зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді поруки є неможливим, оскільки до органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу; у вигляді домашнього арешту - є недоцільним, оскільки останній вчинив тяжкий злочин та як тільки його буде звільнено з-під варти одразу ж вчинить спробу втечі, враховуючи, що схильний до вчинення кримінальних правопорушень, а також враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, що передбачені ст.2 КПК України. Тому слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали із зазначених підстав та просять клопотання задовольнити. Прокурор також зазначив, що інший більш м`який запобіжний захід не буде ефективним з метою запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.

Підозрюваний в судовому засіданні просить застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави, оскільки пред`явлена йому підозра є необґрунтованою, адже більшість свідків вказували на нанесення ним тілесних ушкоджень в ті частини тіла, від яких не наступила смерть потерпілого та він себе винним не вважає, а також враховуючи його поганий стан здоров`я.

Захисник просить відмовити в задоволенні вказаного клопотання та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту оскільки стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен запобігти вказаним ризикам.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані матеріали, доходжу наступних висновків.

Згідно зі ст. 5 (п.1 пп. (с)) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Тримання під вартою відповідно до вказаних конвенційних положень має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, пункти 55-56).

«Обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (Ilgar Mammadov проти Азербайджану, п.88; Erdagoz проти Туреччини, п. 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, п 32).

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з положеннями п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

На підставі наданих стороною обвинувачення матеріалів, зокрема, протоколів допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та неповнолітнього свідка ОСОБА_15 , протоколами проведення слідчого експерименту слідчий суддя вважає, що підозра в інкримінованому кримінальному правопорушенні є достатньо обґрунтованою.

Враховуючи обґрунтованість підозри у даному кримінальному провадженні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено також наявність вищевказаних ризиків. Можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування чи суду зумовлюється тяжкістю покарання за інкримінований злочин.

При вирішенні даного клопотання слідчий суддя також враховує, що ОСОБА_5 раніше судимий, підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, вчиненого під час непогашеної судимості, його наслідків, що спричинило смерть потерпілого, тяжкість покарання, що загрожує йому, його не працевлаштованість, сімейний стан, зокрема, що неодружений, доведеність слідчим в клопотанні, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, що свідчить про відсутність достатньо міцних соціальних зв`язків, та як наслідок існування вказаних в клопотанні ризиків.

Тому слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного на даній стадії кримінального провадження інших більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони будуть недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам та забезпечення виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків та судових рішень.

Що стосується заперечень підозрюваного та захисника, то вважаю, що такі не є безумовними підставами для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не можуть бути беззаперечними стимулюючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного, при цьому доказів негативного стану здоров`я підозрюваного чи його матеріального становища слідчому судді не надано.

За приписами ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, суд не вбачає підстав для визначення йому альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки застава не здатна запобігти ризикам вчинення підозрюваним вказаних вище дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Отже, клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до даних протоколу затримання від 14.06.2024 року ОСОБА_5 затримано того дня о 10 год. 15 хв. Тому саме з цього часу слід рахувати 60-денний строк тримання під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 27, 107, 176-178, 183, 184, 193, 194, 196-198 КПК України,-

у х в а л и в:

застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , на строк 60 днів, тобто по 12.08.2024 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 14.06.2024 року з 10 год. 15 хв., тобто з часу затримання.

Підозрюваного ОСОБА_5 утримувати під вартою в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Ухвала підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1