1Справа № 335/6326/23 1-кс/335/1040/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 02.05.2023 року, досудове розслідування у якому здійснюється ВП № 1 ЗРУП ГУНП України в Запорізькій області, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Полтавської області, Чутівського району, смт. Чутове, громадянина України, який має вищу освіту, неодружений, дітей не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 (в редакції, чинній до 11.08.2023), ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що ВП №1 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 02.05.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , керуючись прагненням до наживи, перебуваючи у невстановленому місці, при невстановлених обставинах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вирішив зайнятися злочинною діяльністю, спрямованою на заволодіння чужим майном громадян країн Євросоюзу та СНГ шляхом шахрайства, з метою незаконного збагачення та безперервного протиправного отримання матеріальних благ протягом тривалого часу внаслідок вчинення корисливих умисних злочинів проти власності на постійній основі.

Злочинний умисел ОСОБА_5 направлений на вчинення злочинів, кінцевим результатом яких є отримання незаконного доходу за рахунок протиправного заволодіння та подальшого привласнення грошових коштів потерпілих шляхом їх переведення на підконтрольні ОСОБА_6 та наближеним до нього особам банківські рахунки, а в подальшому на власні.

При цьому, розуміючи, що всі етапи злочинної діяльності задля досягнення кінцевого результату провести самотужки не вдасться та існує значний ризик бути викритим, ОСОБА_5 , з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ, керуючись корисливим мотивом і прагненням до наживи, вирішив разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вступити в утворену злочину групу створену ОСОБА_6 , з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, спрямованих на заволодіння шахрайським шляхом грошових коштів невизначеної кількості громадян країн Євросоюзу та СНГ.

Переслідуючи мету протиправного та швидкого збагачення, шляхом шахрайства, всі вищевказані особи добровільно погодились на участь у злочинній групі та вчинюваних нею злочинах.

Відповідно до плану створення та діяльності злочинної групи ОСОБА_6 розподілив ролі та функції між майбутніми співучасниками вчинення злочинів.

Суть діяльності злочинної групи полягала в наступному: учасники представляючись співробітниками регулятора „ЕSМА, обіцяють потенційним жертвами повернути їх втрачені грошові кошти на торгівельних крипто-біржах, які належали псевдо-брокерам, через функцію „ChargeBack. Для виводу грошових коштів фігуранти використовують електронний гаманець „Trustwallet та інші підконтрольні рахунки як власні так і на підставних осіб. Входячи до довіри до потерпілих, вони вмовляють їх скачати вищезазначений електронний гаманець, та завести на нього певну грошову суму, яка є платою за повернення втрачених грошових коштів у повному обсязі, та придбати на неї крипто-валюту, або ж перерахувати грошові кошти одразу на підконтрольні рахунки, відкриті на підставних осіб.

Пояснюють шахраї дії з покупкою крипто-валюти тим, що в оплаті цієї процедури потрібно використовувати так званий „безпечній платіж, щоб потерпілі знов начебто не втратили свої кошти. Після того як кошти переведенні в крипто-валюту поступають на зазначений рахунок, який надають фігуранти, вони починають розігрувати різні сценарії, відштовхуючись від ситуації і потерпілих, привласнюючи їх грошові кошти собі.

Для отримання грошових коштів, здобутих шахрайським шляхом, ОСОБА_6 використовував електронні гаманці, підконтрольні рахунки відкриті в онлайн-сервісі «Bіnance», зареєстровані на підставних осіб банківські рахунки та картки, які надавав ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та іншим невстановленим особам для використання в шахрайській діяльності. Грошові кошти, здобуті шахрайським шляхом, ОСОБА_6 переводив у готівку за допомогою банківських рахунків та карток, зареєстрованих на підставних осіб, або безпосередньо на власні рахунки учасників групи, відкриті у онлайн-сервісі «Banance», при цьому розподіляючи грошові кошти у певному відсотку між усіма учасниками групи.

Діючи спільно та узгоджено, згідно єдиного плану та розподілу ролей в схемі скоєння шахрайства злочинної групи ОСОБА_6 , з метою досягнення єдиного злочинного результату заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, учасники злочинної групи в квітні 2023 року, використовуючи ІР телефонію, здійснили телефонний дзвінок за допомогою застосунку «WhatsApp», з номеру НОМЕР_1 на номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , майно якої у вигляді грошових коштів, обрали у якості предмету свого злочинного посягання.

В ході розмови, з метою досягнення єдиного злочинного результату, направленого на заволодіння майном ОСОБА_10 , шляхом шахрайства, встановлений досудовим розслідуванням учасник злочинної групи ОСОБА_5 , представився ОСОБА_9 представником підприємства, яке займається поверненням викрадених грошей або крипто-валют на ім`я ОСОБА_11 , чим ввів останню в оману.

Далі, з метою складання у потерпілої хибного враження про те, що вона дійсно спілкується з представником підприємства, яке займається поверненням викрадених грошей або крипто-валют, ОСОБА_5 під заздалегідь вигаданими даними, почав розповідати про можливі функції повернення втрачених грошей, які зацікавили потерпілу.

В подальшому шахраями було повідомлено про те, що вони знають, що начебто викрадені грошові кошти в ОСОБА_10 було конвертовано в крипто-валюту, та що вони можуть допомогти повернути грошові кошти, але єдине, що потрібно буде зробити ОСОБА_9 , це заплатити десять відсотків від суми крипто-валюти за повернення грошових коштів. Після за чіткими вказівками ОСОБА_7 ОСОБА_5 повідомив потерпілій вартість крипто-валюти та вказав, в яку саме начебто було переведено її грошові кошти. Зі слів шахраїв зазначена сума становила 12730 євро, виходячи з цієї суми, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 , що останній потрібно будете сплатити 1273 євро, та грошові кошти в сумі 12730 євро їй буде повернуто.

В ході листування від імені « ОСОБА_12 », ОСОБА_9 було запропоновано ОСОБА_8 зробити оплату частинами, перший платіж становив 800 євро, на що потерпіла надала свою згоду.

Від так, потерпіла ОСОБА_13 , будучи введеною в оману, при цьому помилково впевненою в тому, що здійснює часткову оплату відсотку за повернення втрачених грошових коштів, 21.04.2023 під керівництвом та за вказівками шахраїв з використанням інтернет сайту, який їй надали зловмисники, зробила платіж на суму 800 євро, після чого, перевіривши свій рахунок у «Swedbank», виявила, що 21.04.2023 грошові кошти у сумі 800PLN та 2700PLN (еквівалентно 800 євро) були перераховані на рахунок № НОМЕР_3 , відкритий на ім`я ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ) ( АДРЕСА_3 ), про обізнаність якого на даний проміжок часу не відомо щодо злочинних намірів ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

Вподальшому ОСОБА_5 , знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванні місці, не маючи наміру виконати взяті на себе зобов`язання стосовно повернення раніше втрачених грошових котів, перестав відповідати потерпілій ОСОБА_16 на дзвінки.

Вподальшому ОСОБА_5 не виконав свої зобов`язання стосовно повернення раніше втрачених грошових котів ОСОБА_16 .

Таким чином, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та інші невстановлені учасники злочинної групи, з відома ОСОБА_6 , 21.04.2023 згідно відведених ролей, діючи умисно, з корисливих намірів, направлених на досягнення єдиної мети злочинної групи, заволоділи грошовими коштами потерпілої ОСОБА_10 в розмірі 800 євро, які вона будучи введеною в оману, перерахувала на вищевказаний банківський рахунок.

Внаслідок умисних, спільних та узгоджених дій усіх учасників злочинної групи, спрямованих на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, потерпілій ОСОБА_16 завдано матеріальної шкоди на суму 800 євро, яку у тому числі розподілено керівником злочинної групи між усіма учасниками злочинної групи, у якості певного відсотку залежно від обсягу виконаної роботи.

Отже, своїми злочинними діями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , та інші невстановлені особи заволоділи грошовими коштами ОСОБА_10 в розмірі 800 євро, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України складає 31946,24 грн., якими розпорядились на власний розсуд, чим завдали останній майнової шкоди на вищевказану суму.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану, який введено відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в України з 05.30 години 24.02.2022 та в подальшому продовжено, керуючись прагненням до наживи, перебуваючи у невстановленому місці, при невстановлених обставинах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вирішив зайнятися злочинною діяльністю, спрямованою на заволодіння чужим майном громадян країн Євросоюзу та СНГ шляхом шахрайства, з метою незаконного збагачення та безперервного протиправного отримання матеріальних благ протягом тривалого часу внаслідок вчинення корисливих умисних злочинів проти власності на постійній основі.

Злочинний умисел ОСОБА_6 направлений на вчинення злочинів, кінцевим результатом яких є отримання незаконного доходу за рахунок протиправного заволодіння та подальшого привласнення грошових коштів потерпілих шляхом їх переведення на підконтрольні ОСОБА_6 та наближеним до нього особам банківські рахунки.

При цьому, розуміючи, що всі етапи злочинної діяльності задля досягнення кінцевого результату провести самотужки не вдасться та існує значний ризик бути викритим, ОСОБА_6 , з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ, керуючись корисливим мотивом і прагненням до наживи, вирішив утворити та очолити групу осіб, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, спрямованих на заволодіння шахрайським шляхом грошових коштів невизначеної кількості громадян країн Євросоюзу та СНГ. Взявши на себе функцію загального керівництва, ОСОБА_6 з метою координації інших учасників злочинної групи, особисто та за участю інших членів, залучив до участі в ньому довірених осіб, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , та інших невстановлених осіб, які надали згоду на участь у злочинній групі та вчинених злочинах.

Відповідно до плану створення та діяльності злочинної групи ОСОБА_6 розподілив ролі та функції між майбутніми співучасниками вчинення злочинів.

Суть діяльності злочинної групи полягала в наступному: учасники представляючись співробітниками регулятора „ЕSМА, обіцяють потенційним жертвами повернути їх втрачені грошові кошти на торгівельних крипто-біржах, які належали псевдо-брокерам, через функцію „ChargeBack. Для виводу грошових коштів фігуранти використовують електронний гаманець „Trustwallet та інші підконтрольні рахунки як власні так і на підставних осіб. Входячи до довіри до потерпілих, вони вмовляють їх скачати вищезазначений електронний гаманець, та завести на нього певну грошову суму, яка є платою за повернення втрачених грошових коштів у повному обсязі, та придбати на неї крипто-валюту, або ж перерахувати грошові кошти одразу на підконтрольні рахунки, відкриті на підставних осіб.

Пояснюють шахраї дії з покупкою крипто-валюти тим, що в оплаті цієї процедури потрібно використовувати так званий «безпечній платіж», щоб потерпілі знов начебто не втратили свої кошти. Після того як кошти переведенні в крипто-валюту поступають на зазначений рахунок який надають фігуранти, вони починають розігрувати різні сценарії, відштовхуючись від ситуації і потерпілих, привласнюючи їх грошові кошти собі.

Для отримання грошових коштів, здобутих шахрайським шляхом, ОСОБА_6 використовував електронні гаманці, підконтрольні рахунки, відкриті в онлайн-сервісі «Bіnance», зареєстровані на підставних осіб, реквізити та номери яких надавав ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та іншим невстановленим особам для використання в шахрайській діяльності. Грошові кошти, здобуті шахрайським шляхом ОСОБА_6 переводив у готівку за допомогою банківських рахунків та карток, зареєстрованих на підставних осіб, або безпосередньо на власні рахунки учасників групи відкриті у онлайн-сервісі «Binance», при цьому розподіляючи грошові кошти у певному відсотку між усіма учасниками групи.

Діючи спільно та узгоджено, згідно єдиного плану та розподілу ролей в схемі скоєння шахрайства злочинної групи ОСОБА_6 , з метою досягнення єдиного злочинного результату заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, учасники злочинної групи приблизно у період з січня 2023 року по другу декаду серпня 2023 року, використовуючи ІР телефонію, здійснили телефонний дзвінок за допомогою застосунку «WhatsApp», ОСОБА_17 , майно якої у вигляді грошових коштів, обрали у якості предмету свого злочинного посягання.

В ході розмови, з метою досягнення єдиного злочинного результату, направленого на заволодіння майном, шляхом шахрайства, встановлений досудовим розслідуванням учасник злочинної групи ОСОБА_5 , представився ОСОБА_17 представником підприємства, яке займається поверненням викрадених грошей або крипто-валют чим ввів останню в оману, з метою складання у потерпілої хибного враження про те, що вона дійсно спілкується з представником підприємства, яке займається поверненням викрадених грошей або крипто-валют.

В подальшому шахраями було повідомлено про те, що вони знають, що начебто викрадені грошові кошти в ОСОБА_18 було конвертовано в крипто-валюту, та що вони можуть допомогти повернути грошові кошти, але єдине, що потрібно буде зробити ОСОБА_17 , це заплатити відсотки від суми крипто-валюти за повернення грошових коштів.

В ході листування від іншого імені, ОСОБА_17 було запропоновано зробити оплату частинами, на що потерпіла надала свою згоду.

Від так, потерпіла ОСОБА_19 , будучи введеною в оману, при цьому помилково впевненою в тому, що здійснює часткову оплату відсотку за повернення втрачених грошових коштів, у період з січня 2023 року по другу декаду серпня 2023 року під керівництвом та за вказівками шахраїв з використанням інтернет сайту, який їй надали зловмисники, зробила загальний платіж на суму 6500 Євро, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України складає 258 969,75 грн., на рахунки, про обізнаність яких на даний проміжок часу не відомо щодо злочинних намірів ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

Вподальшому ОСОБА_6 , знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванні місці, не маючи наміру виконати взяті на себе зобов`язання стосовно повернення раніше втрачених грошових котів, розпорядився отриманими коштами на власний розсуд.

Вподальшому ОСОБА_6 не виконав свої зобов`язання стосовно повернення раніше втрачених грошових коштів ОСОБА_17 .

Таким чином, ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , та інші невстановлені учасники злочинної групи, з січня 2023 року по другу декаду серпня 2023 року згідно відведених ролей, діючи умисно, з корисливих намірів, направлених на досягнення єдиної мети злочинної групи, заволоділи грошовими коштами потерпілої ОСОБА_20 в розмірі 6500 євро, які вона будучи введеною в оману, перерахувала на вищевказаний банківський рахунок.

Внаслідок умисних, спільних та узгоджених дій усіх учасників злочинної групи, спрямованих на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, потерпілій ОСОБА_17 завдано матеріальної шкоди на суму 6500 євро, яку у тому числі розподілено керівником злочинної групи між усіма учасниками злочинної групи, у якості певного відсотку залежно від обсягу виконаної роботи.

Отже, своїми злочинними діями ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та інші невстановлені особи заволоділи грошовими коштами ОСОБА_20 в розмірі 6500 євро, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України складає 258 969,75 грн., якими розпорядились на власний розсуд, чим завдали останній майнової шкоди на вищевказану суму.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 (в редакції, чинній до 11.08.2023), ч. 4 ст. 190 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню шляхом умисної неявки за викликами слідчого або іншим чином ; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність; зазначаючи про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий звернулася до слідчого судді з клопотанням, у якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні, посилаючись на тяжкість кримінальних правопорушень та наявність ризиків, про які зазначено у клопотанні, з урахуванням даних про особу підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання, може впливати на потерпілих, оскільки володіє даними відносно них, а також продовжити вчиняти кримінальні правопорушення. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не здатен забезпечити належну поведінку підозрюваного, тому просить задовольнити дане клопотання із визначенням застави у межах, визначених КПК України, виходячи із завданої злочином шкоди.

Захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечував, вважає клопотання необгрунтованим. Наполягав на необґрунтованості підозри і недоведеності ризиків, зазначених у клопотанні. Просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за адресою його реєстрації, який, на його думку, здатен забезпечити виконання останнім процесуальних обов`язків, або визначити мінімальний розмір застави.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію захисника, зазначив, що не має наміру перешкоджати досудовому розслідуванню будь-яким чином. При цьому, зазначив, що за місцем реєстрації тривалий час не мешкає, кілька разів змінював місце проживання у різних містах України, працював дистанційно.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ВП №1 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 02.05.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 190 КК України.

11.03.2024 року, об 11 годині 27 хвилин у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 11.03.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

12.03.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 (в редакції, чинній до 11.08.2023), ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих до нього матеріалах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 (в редакції, чинній до 11.08.2023), ч. 4 ст. 190 КК України.

Доводи сторони захисту в цій частині щодо необґрунтованості підозри слідчий суддя не бере до уваги, оскільки на даній стадії слідчий суддя не вирішує питання, які вирішуються судом під час судового розгляду, а матеріали клопотання містять достатньо даних для висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень.

Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства, у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, який раніше не засуджений, має місце реєстрації, однак постійного місця проживання не має, неодружений, дітей не має, офіційно не працевлаштований, а також слідчий суддя враховує вік підозрюваного, стан його здоров`я, відсутність даних про міцність його соціальних зв`язків.

Виходячи з обставин і тяжкості кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_5 , та передбаченого Законом виду покарання за їх вчинення у вигляді позбавлення волі, з огляду на дані про особу підозрюваного, на переконання слідчого судді, повністю підтверджуються ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КК України, про які зазначено у клопотанні слідчого та наведено прокурором у судовому засіданні.

Доводи сторони захисту щодо заперечень на клопотання не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання слідчого та стороною захисту не спростовано наявності встановлених в ході розгляду клопотання вищезазначених ризиків.

Так, Європейський суд з прав людини наголошує, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Надані слідчому судді матеріали кримінального провадження і встановлені в ході розгляду клопотання обставини кримінальних правопорушень дають підстави для висновку про високий рівень їх суспільної небезпеки.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

За встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що тяжкість покарання, передбачена Законом за вчинення інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, у сукупності з обставинами їх вчинення та наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також його особи, обґрунтовують доводи органу досудового розслідування щодо підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, про застосування якого подано дане клопотання.

В силу встановлених в ході розгляду клопотання обставин, на переконання слідчого судді, поведінка підозрюваного під час досудового розслідування може бути забезпечена належним чином шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наведених органом досудового розслідування даних про обставини кримінальних правопорушень, об`єкту посягання, розміру заподіяної шкоди, ступеню суспільної небезпеки кримінальних правопорушень й усвідомлення її підозрюваним.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із видів яких є запобіжні заходи.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено та стороною захисту не доведено, обґрунтованих даних щодо неможливості утримання підозрюваного в умовах слідчого ізолятора за станом здоров`я матеріали справи не містять та в судовому засіданні не наведено.

Доводи сторони захисту щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання.

Встановлені слідчим суддею обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також з метою запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 4 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

На підставі встановлених в ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя враховує характер та обставини кримінальних правопорушень, предмет посягання, ступінь небезпеки кримінальних правопорушень для суспільства, розмір заподіяної шкоди, а також соціальне становище підозрюваного та його майновий стан.

Виходячи з вимог ст. ст. 178, 182 КПК України, з урахуванням положення Закону України „Про державний бюджет України на 2024 рік щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2024 року складає 3 028 гривень, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90 840 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

Під час розгляду клопотання не встановлено обставин, які б могли свідчити про непомірність визначеного розміру застави для підозрюваного.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне, у зв`язку із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання з 11.03.2024 року, та, відповідно до ст. 197 КПК України, слідчий суддя визначає строк дії даної ухвали до 09.05.2024 року включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 205, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 (в редакції, чинній до 11.08.2023), ч. 4 ст. 190 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09.05.2024 року включно, який обчислювати з 11.03.2024 року.

Встановити заставу 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області за наступними реквізитами: Отримувач - ТУ ДСА в Запорізькій області, Ідентифікаційний код за ; Номер розрахунку (IBAN): UA0001205; Банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ; МФО 820172 (при призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу (застава, вартість частки майна тощо); ПІБ особи, за яку вноситься застава, або сторін по цивільній справі; номер справи (провадження); суд у якому розглядається справа) призначення платежу застава ОСОБА_5 .

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та наслідки їх невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Встановити строк дії даної ухвали до 09.05.2024 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1