Справа № 526/1274/24
Провадження № 1-кс/526/180/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2024 року м. Гадяч

слідча суддя Гадяцького районного суду ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Гадяч клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000258 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Лисичанськ, Луганської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

в с т а н о в и л а:

08 квітня 2024 року старший слідчий СВ ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, вказуючи, що 02.04.2024 на протязі вечора в АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно зі своїми знайомими та рідними святкував день народження своєї матері ОСОБА_6 , під час чого вживав алкогольні напої на подвір`ї за будинком.

Близько 20 год. до даної садиби в гості до ОСОБА_6 прибула ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з якою ОСОБА_4 перебуває в особистих неприязних відносинах в зв`язку з зловживанням нею спільно з його батьками спиртними напоями.

Дізнавшись про перебування ОСОБА_7 в будинку, ОСОБА_4 , спільно з сестрою ОСОБА_8 під руки примусово вивели її з приміщення щоб та в подальшому залишила їхнє домоволодіння, на що вона відмовилася.

На дану відмову ОСОБА_4 відреагував вкрай емоційно, відштовхнув від себе ОСОБА_7 та умисно наніс їй удар ногою в область спини, від чого та впала на огородню земельну ділянку, що межує з подвір`ям.

В той же час, ОСОБА_4 не заспокоївся, бажаючи завдати ще більшу шкоду здоров`ю ОСОБА_7 , шляхом продовження умисного нанесення їй тілесних ушкоджень.

Так, 02.04.2024 близько 21 год. 30 хв., в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , підійшов до ОСОБА_7 , яка на огородній земельній ділянці підводилася на ноги після падіння внаслідок нанесеного ним перед цим удару, та на ґрунті особистих неприязних відносин наніс їй умисно ще один удар коліном своєї правої ноги по обличчю, свідомо припускаючи заподіяння таким чином потерпілій тяжких тілесних ушкоджень.

За описаних обставин, потерпіла ОСОБА_7 від останнього зазначеного нанесеного ОСОБА_4 удару ногою, відповідно до довідки Комунального підприємства «Полтавська обласна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» №04-05/1261 від 05.04.2024 отримала тілесні ушкодження, в тому числі у вигляді ЗЧМТ (02.04.2024), забою головного мозку тяжкого ступеня зі стисненням гострою субдуральною гематомою правої гемісфери головного мозку.

Відповідно до п.п. 2.1.1 а), 2.1.2, 2.1.3 в) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 забій головного мозку тяжкого ступеня як зі здавленням, так і без здавлення головного мозкує тяжкими тілесними ушкодженнями, що небезпечні для життя.

Отже, за описаних обставин, ОСОБА_4 умисно спричинив ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння.

Таким чином, своїми протиправними діями, що виразилися в умисних тяжких тілесних ушкодженнях, тобто умисних тілесних ушкодженнях, небезпечних для життя в момент заподіяння, ОСОБА_4 учинив злочин, передбачений ст.121 ч.1 КК України.

Підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення (тяжкого злочину), яке повністю підтверджуються зібраними у кримінальному провадженню доказами в своїй сукупності.

Під час досудового розслідування встановлено підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування такого запобіжного заходу до вказаного підозрюваного є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 у цьому провадженні.

Підставами застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення (тяжкого злочину) передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також наявність ризиків, визначених п.п.1,та 3 ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно вливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні.

Досудовим слідством дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст. 121 КК України, як умисні тяжкі тілесні ушкодження, тобто умисні тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого, просив обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів з урахуванням ризиків визначених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив свою причетність до описаних вище подій, вказав, що його дії були викликані неправомірною поведінкою потерпілої, яка постійно до них приходить і схиляє до зловживання спиртним їх матір в присутності неповнолітніх дітей. В той вечір він не міг випровадити з їх хати ОСОБА_7 , тому наніс їй тілесні ушкодження, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Слідча суддя, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження приходить до наступних висновків.

Відповідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Судом встановлено, що слідчим ВП №1 проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні, внесене до ЄРДР 04.04.2023 за № 0000258 .

05 квітня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами огляду місця події, протоколами допиту свідків, протоколами огляду та іншими доказами в своїй сукупності, які встановлені на початковій стадії проведення досудового розслідування.

Згідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання та реєстрації на території с. Ціпки, Миргородського району, проживає у багатодітній родині, офіційного працевлаштування немає, проте має постійні підробітки.

Таким чином, спростовано наявність ризику, передбаченого у п.1 ч.1 ст. 177 КПК України про те, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, зареєстрований разом з батьками та сестрами, з якими підтримує нормальні стосунки, а відсутність постійного джерела доходу не дасть змоги переховуватись від органів досудового слідства.

Щодо ризику впливу на свідків та потерпілу слід відзначити, що всі очевидці тих подій у даному кримінальному провадженні допитані як свідки і даний ризик може існувати на протязі всього досудового та судового слідства.

Крім цього, враховуючи, що ОСОБА_4 раніше не судимий, вперше підозрюється у вчиненні злочину, не має кримінального минулого, готовий співпрацювати зі слідством, а відтак відсутні будь-які підстави вважати, що він може вчинити новий злочин або продовжити злочинну діяльність.

Оцінюючи наявність ризиків можливої неправомірної процесуальної поведінки ОСОБА_4 слід зазначити, що ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не конкретизований, у зв`язку із чим вважаю, що відсутні підстави для беззаперечного твердження про можливість настання цього ризику на час вирішення питання про зміну запобіжного заходу.

При цьому, слідчому судді не надано доказів того, що ОСОБА_4 продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, раніше ухилявся від слідства, суду чи виконання судових рішень, якимось чином впливає на свідків.

Слідча суддя звертає увагу, що ОСОБА_4 не був затриманий за підозрою у вчиненні даного кримінального правопорушення і на протязі майже 6 днів нікуди не втікав, від органів досудового слідства не переховувався, до суду для розгляду даного клопотання прибув за викликом вчасно.

Відповідно п. 3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року № 4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки. В п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Це можливо, коли особа не має постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14-рп/2003в справі №1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваної під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

При цьому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як винятковий запобіжний захід, може бути застосованим лише у разі, якщо прокурор доведене, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити ненастання ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, який встановлений слідчим суддею.

Враховуючи вищенаведене, слідча суддя вважає, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

З врахуванням сукупності викладених висновків, а також даних про особу підозрюваного, за відсутності обґрунтованої впевненості в тому, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належної поведінки, слідча суддя вважає, що в силу характеру діяння, в якому підозрюється ОСОБА_4 , наслідків, які настали внаслідок злочину та потреби потреб досудового слідства, слідча суддя приходить до висновку, що прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а тому не вбачаю достатніх підстав для задоволення клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

При цьому, беручи до уваги наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 321 КК України, є обґрунтовані підстави вважати, що останній може певним чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, слідча суддя вважає за потрібне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арештуз покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, який буде достатнім для забезпечення виконання процесуальних рішень та належної процесуальної поведінки.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідча суддя

у х в а л и л а:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000258 - задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Строк дії ухвали про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту складає 60 днів та закінчується 06 червня 2024 року.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- заборонити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце свого проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 ,;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування із потерпілою ОСОБА_7 , свідками даного кримінального провадження.

Контроль за виконанням даного запобіжного заходу покласти на органи внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення, а підозрюваному з часу отримання її копії.

Повний текст ухвали буде проголошено 11 квітня 2024 року о 9 год 50 хв.

Слідча суддя: ОСОБА_1