В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/314/24

Провадження № 1-кп/348/212/24

29 квітня 2024 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючої-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000014, за обвинувальним актом від14.02.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , розлученого, з повною загальною середньою освітою, працюючий по тимчасовим заробітках, раніше судимого вироком Надвірнянського районного суду за ст. 126-1 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці, звільнений по відбуттю покарання 18.08.2023р., громадянина України,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,-

УСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Кримінальне правопорушення ним вчинено при наступних обставинах:

Статтею 65 Конституції України передбачається, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Статтею 17 Закону України «Про оборону України» визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Абзацом 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» передбачено, що громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

24.02.2022 Указом Президента України № 69/2022 у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», дію якого продовжено, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, п. п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України оголошено проведення мобілізації, у тому числі на території Івано-Франківської області.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, у зв`язку з прийняттям Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки на загальну мобілізацію, 21.09.2023 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 та пройшов військово-лікарську комісію, за результатом проведеного медичного огляду військово-лікарською комісією (довідка № 101 від 21 вересня 2023 року), визнаний придатним до військової служби.

Після проходження медичного огляду військово-лікарською комісією, в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 вручено бойову повістку про необхідність прибуття 27.09.2023 на 09 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки до Збройних Сил України у складі команди НОМЕР_1 , а також попереджено про кримінальну відповідальність у разі відмови від проходження служби.

Проте ОСОБА_4 , з метою ухилення від призову за мобілізацією, умисно, будучи придатним за станом здоров`я до проходження військової служби та належним чином попередженим про необхідність прибуття на 09 год. 27.09.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , для відправки до Збройних Сил України, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин не прибув для відправки на проходження військової служби у лавах Збройних Сил України, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення у повному обсязі при обставинах, викладених в обвинувальному акті, надав детальні показання про обставини вчинення кримінальних правопорушенняь. Суду пояснив, що є військовозобов`язаним., у зв`язку з прийняттям Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», будучи належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про наслідки неявки на загальну мобілізацію, 21.09.2023 він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 та пройшов військово-лікарську комісію, за результатом проведеного медичного огляду військово-лікарською комісією визнаний придатним до військової служби.

Після проходження медичного огляду в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 йому вручено бойову повістку про необхідність прибуття 27.09.2023 на 09 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки до Збройних Сил України у складі команди НОМЕР_1 , а також попереджено про кримінальну відповідальність у разі відмови від проходження служби.

Однак він побоявся та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу без поважних причин не прибув для відправки на проходження військової служби у лавах Збройних Сил України, чим умисно ухилився від призову за мобілізацією.

У вчиненому щиро розкаявся. Просить суд його суворо не карати та обрати покарання не пов"язане з позбавленням волі.

Суд відповідно до ст.349 ч.3 КПК України, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши перед цим, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має, їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковні за ст. 336 КК України, так як він, вчинив умисні дії, які виразились в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій сторонами не оспорюються.

Відповідно до п.3 ч.1, ч.2 ст. 65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (ч.2 ст.50 КК України).

Згідно роз`яснень, викладених у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд відповідно до вимогам ст.ст. 50 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого.

Згідно положень ст.12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до нетяжкого злочину. Разом з тим вчинив обвинувачений кримінальне правопорушення, яке за класифікацією злочинів, передбачених ст.12 КК України, хоча й відносяться до нетяжкого злочину, але спрямоване на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, під час дії воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад.

При цьому відповідно дост. 65 Конституції Українизахист вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Такі положення основного закону дублюються встатті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»- захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно дост. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Умисне ухилення від такого обов`язку під час війни створює негативні наслідки та тенденції в суспільстві та підриває обороноздатність держави.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає: щире каяття, яке прослідковувалося під час судового розгляду кримінального провадження, в судових дебатах, в останньому слові, під час якого обвинувачений висловив своє ставлення до обвинувачення, повністю визнав свою вину.

Обставиин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд враховую: рецедив злочину.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує і особу обвинуваченого, який вчинив злочин маючи непогашену судимість, за місцем проживання характеризується задовільно, працює по тимчасовим заробіткам, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває та перебуває на обліку лікаря-нарколога.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст.336 КК України.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в мінімальних межах санкції статті обвинувачення з реальним його відбуванням відповідатиме принципам законності, індивідуалізації та справедливості, буде необхідним та достатнім для його виправлення, внесе корективи в соціально-психологічні властивості обвинуваченого, нейтралізує його негативні настанови та змусить в майбутньому додержуватись положень закону України про кримінальну відповідальність і позбавить можливості вчиняти нові злочини, цілком відповідатиме вимогам та цілям, передбаченим ст.50, 65 КК України.

На думку суду, застосування ст. 69 КК України, як покликається обвинувачений з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, не зможе забезпечити мету покарання, тому відсутні правові підстави для застосування у цьому кримінальному провадженні положень ст. 69 КК України, та, відповідно, призначати обвинуваченому покарання з огляду на вказану норму закону.

Питання речових доказів необхідно вирішити керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

У цьому кримінальному провадженні до ОСОБА_4 запобіжний захід не застосовувався і в обранні такого на даний час потреби немає.

Строк відбування покарання обвинуваченому необхідно обчислювати з моменту його фактичного затримання для виконання вироку.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому обчислювати з моменту його фактичного затримання для виконання вироку.

Речові докази : оригінали довідки військово- лікарської комісії, карту обстеження та медичного огляду, повістку про виклик на ім`я ОСОБА_4 , розписки, рішення, довідку про звільнення зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченими з часу отримання копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1