печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

захисника ОСОБА_3 , процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го відділу (розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту) управління організації розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000614 від 26.03.2024 ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

04.04.2024 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го відділу (розслідування злочинів учинених в умовах збройного конфлікту) управління організації розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 , за погодження прокурора третього відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про обрання підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000614 від 26.03.2024 за підозрами ОСОБА_7 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Офісом Генерального прокурора.

Під час досудового розслідування встановлено, що громадяни Російської Федерації, військовослужбовці 1-ї самохідної артилерійської батареї самохідно-артилерійського дивізіону 234-го десантно-штурмового полку 76-ї десантно-штурмової дивізії Повітряно-десантних військ Збройних Сил Російської Федерації (далі - 234-го ДШП 76-ї ДШД ПДВ ЗС РФ; військова частина НОМЕР_1 , пункт постійної дислокації - м. Псков , РФ) ОСОБА_6 , обіймаючи посаду заступника командира 2-го самохідно-артилерійського взводу - командира самохідної артилерійської гармати 2С9 «Нона-С», ОСОБА_7 , обіймаючи посаду заступника командира 1-го самохідно-артилерійського взводу - командира самохідної артилерійської гармати (далі - САГ) 2С9 «Нона-С», діючи у складі 1-ї батальйонно-тактичної групи (далі - БТГр) цього полку, починаючи з 24.02.2022, прийняли безпосередню участь у актах збройної агресії, в тому числі в період часу з 27.02.2022 по 30.03.2022 на території міста Буча Київської області, а тому відповідно до ст. 43 Додаткового протоколу до Женевської конвенції від 12 серпня 1949 року, що застосовується до захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол І), від 08.06.1977 мали статус комбатантів і були зобов`язані додержувати норм міжнародного права, застосовуваного в період збройних конфліктів.

Так, 19.03.2022, близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_6 , ОСОБА_7 разом з іншими невстановленими на даний час військовослужбовцями 1-ї БТГр 234-го ДШП 76-ї ДШД ПДВ ЗС РФ перебували на території окупованого міста Буча, а саме на території житлового комплексу «Континент», який розташований по провулку Олекси Тихого, 4, та на прилеглій території з електричною підстанцією, де розміщувалися САГ 2С9 «Нона-С» цього полку. При цьому ОСОБА_7 у форменому одязі військовослужбовця ЗС РФ, будучи озброєним автоматичною стрілецькою зброєю «АК-12», спорядженою бойовими набоями, перебуваючи на вході до будівлі житлового комплексу «Континент», спостерігав за перехрестям вулиці Тарасівської та провулку Олекси Тихого.

В цей час ОСОБА_7 помітив одягнутого в цивільний одяг з білою пов`язкою на руці місцевого жителя ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був цивільною особою, що не приймає участі у збройному конфлікті, та у якого були відсутні будь-яка зброя, знаряддя чи засоби, що могли б виправдати застосування до нього насильства, зокрема і вогнепальної зброї, який рухався в напрямку від житлового комплексу « Міленіум Сіті », що знаходиться за адресою: м. Буча Київської області, вул. Івана Кожедуба, 3к2 , у напрямку електричної підстанції та своєю поведінкою не компрометував, не провокував і не становив загрози для військовослужбовців ЗС РФ.

При цьому ОСОБА_8 , побачивши військовослужбовця ЗС РФ ОСОБА_7 , зупинився та попросив дозволу пройти, на що ОСОБА_7 відповів категоричною відмовою. Отримавши вказану відмову, ОСОБА_8 продовжив свій рух по тротуару між парканом та електричними опорами на території, прилеглій до житлового комплексу «Континент», що розташований за адресою: м. Буча Київської області, пров. Олекси Тихого, 4 .

В цей же час ОСОБА_7 , в порушення положень ст. ст. 32, 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 (ратифіковано із застереженнями Указом Президії Верховної Ради УРСР від 03.07.1954) та ч. 1 ст. 48, ч. 2 ст. 51, п.п. a.1) п. 2) ч. 2 ст. 75, п. а) ч. 3 ст. 85 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 08.06.1977 (ратифіковано із заявою Указом Президії Верховної Ради УРСР № 7960-XI від 18.08.1989), здійснив напад на ОСОБА_8 , який перебував на відкритій ділянці місцевості між парканом та електричними опорами, усвідомлюючи, що він, як цивільна особа, не несе йому прямої і очевидної загрози, а саме шляхом використання наявної в нього автоматичної стрілецької зброї «АК-12», без попередження про її застосування, відкрив прицільний вогонь у напрямку ОСОБА_8 .

Водночас ОСОБА_6 , у форменому одязі військовослужбовця ЗС РФ, перебуваючи на прилеглій до житлового комплексу « Континент » ( м. Буча Київської області, пров. Олекси Тихого, 4 ) території з електричною підстанцією, почувши звуки пострілів та побачивши, що ОСОБА_7 веде вогонь по цивільній особі, в порушення положень ст. ст. 32, 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 (ратифіковано із застереженнями Указом Президії Верховної Ради УРСР від 03.07.1954) та ч. 1 ст. 48, ч. 2 ст. 51, п.п. a.1) п. 2) ч. 2 ст. 75, п. а) ч. 3 ст. 85 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 08.06.1977 (ратифіковано із заявою Указом Президії Верховної Ради УРСР № 7960-XI від 18.08.1989), вирішив приєднатися до нападу на ОСОБА_8 , а саме шляхом використання наявної в нього автоматичної стрілецької зброї «АК-12» відкрив прицільний вогонь у його напрямку.

В результаті вказаних пострілів ОСОБА_8 заподіяно наскрізне вогнепальне кульове поранення грудної клітки з вхідною раною донизу від лівої пахвової ямки з рановим каналом, що відходить від неї в напрямку дещо ззаду наперед, зліва направо та дещо знизу доверху з проникненням у плевральну порожнину та закінчується вихідною раною в лівій підключичній області; вогнепальне сліпе кульове поранення грудної клітки з вхідною раною по лівій середньоключичній лінії в проекції реберної дуги; вогнепальну кульову рану (вхідну) по передній поверхні правого плеча у нижній третині; уламковий перелом правої плечової кістки; вогнепальну кульову рану (вхідну) по передній поверхні правого стегна у нижній третині; уламковий перелом правої стегнової кістки.

Від отриманих вогнепальних поранень ОСОБА_8 помер, а військовослужбовці 1-ї БТГр 234-го ДШП 76-ї ДШД ПДВ ЗС РФ ОСОБА_7 , ОСОБА_6 продовжили перебувати на вказаному місці та виконувати бойові завдання з ведення артилерійського вогню із САГ 2С9 «Нона-С».

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, що поєднане з умисним вбивством, вчиненому групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень є наявність в матеріалах досудового розслідування достатніх об`єктивних доказів. Зокрема, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами в їх сукупності, а саме:

- протоколом місця події від 06.04.2022 і протоколом огляду трупа № 125 від 08.04.2022, якими встановлено наявність вогнепальних поранень у ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду місця події від 08.04.2022, під час якого вилучено паспорт громадянина України ОСОБА_8 і підтверджено його особу;

- висновками експерта № 125тр.-2022р. від 08.04.2022 і № 210/Д/125тр.-2022р. від 08.04.2022, якими встановлено характер та тяжкість тілесних ушкоджень, причини смерті ОСОБА_8 ;

- показаннями свідків ОСОБА_9 (протокол від 16.11.2023), ОСОБА_10 (протоколи від 30.05.2023 і 12.09.2023), ОСОБА_11 (протокол від 16.11.2023), ОСОБА_12 (протокол від 06.11.2023), ОСОБА_13 (протокол від 28.11.2023), ОСОБА_14 (протокол від 11.12.2023), ОСОБА_15 (протокол від 05.12.2023) та показаннями потерпілих ОСОБА_16 (протокол від 26.12.2023), ОСОБА_17 (протокол від 26.12.2023), ОСОБА_18 (протокол від 22.11.2023), ОСОБА_19 (протокол від 26.02.2024), ОСОБА_20 (протокол від 20.02.2024), якими підтверджуються обставини ведення вогню військовослужбовцями ЗС РФ ОСОБА_7 , ОСОБА_6 19.03.2022 у м. Буча біля житлового комплексу «Континент» та заподіяння насильницької смерті ОСОБА_8 , а також встановлено відомості про нього, як про цивільну особу;

- протоколами проведення слідчого експерименту зі свідками ОСОБА_9 (від 16.11.2023), ОСОБА_10 (від 14.06.2023), ОСОБА_12 (від 20.11.2023) та потерпілими ОСОБА_19 (від 26.02.2024), ОСОБА_20 (від 20.02.2024), якими встановлено обставини заподіяння насильницької смерті ОСОБА_8 та отримання ним вогнепального поранення;

- висновками експерта № СЕ-19-23/41324-БЛ від 10.10.2023 та

№ СЕ-19-24/6794-БЛ від 08.02.2024, якими підтверджуються обставини заподіяння ОСОБА_8 вогнепальних поранень кулями калібру 5,45х39 мм з автоматичної зброї системи ОСОБА_21 із не менш як двох екземплярів зброї, чим підтверджуються показання свідка ОСОБА_10 ;

- протоколом зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 15.11.2023, протоколом огляду предмета від 15.01.2024, а саме фотознімків, наданих свідком ОСОБА_9 , та протоколом огляду предмета від 16.01.2024, якими підтверджуються обставини виявлення тіла ОСОБА_8 із особистими документами неподалік від житлового комплексу «Континент»;

- висновком експерта № 33/Д/125тр.(2022р)-2024р. від 06.02.2024, яким встановлено механізм заподіяння вогнепальних поранень ОСОБА_8 ;

- відповідями Головного управління контррозвідувального забезпечення об`єктів критичної інфраструктури та протидії фінансуванню тероризму Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 19.02.2024 № 5/7/3/4-1457 та від 19.02.2024 № 5/7/3/4-1488, яким встановлено анкетні дані ОСОБА_6 , зокрема місце народження, адресу проживання на території РФ, використання ним номеру із телефонним кодом РФ, наявність громадянства РФ;

- відповіддю військової частини НОМЕР_2 від 23.08.2023 № 222/10Д/5794 на запит, якою встановлено анкетні дані ОСОБА_6 , зокрема місце народження, місце реєстрації проживання на території РФ, використання ним номеру із телефонним кодом РФ;

- іншими матеріалами вказаного кримінального провадження, які у своїй сукупності беззаперечно підтверджують вчинення ОСОБА_6 вищевказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

Зокрема, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 , розуміючи, що він вчинив кримінальне правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, відчуваючи страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинене кримінальне правопорушення, достовірно знаючи про наявність кримінального провадження, в якому досліджуються обставини вчинення ним кримінально карних діянь, намагатиметься ухилитися від органів досудового розслідування та уникнути відповідальності.

Матеріалами досудового розслідування підтверджується, що ОСОБА_6 , може перебувати за межами території України, а саме на території РФ, тобто держави-агресора, або на тимчасово окупованих територіях України. Більше того, РФ, як державою, що здійснює збройну агресію проти України, вживаються заходи для переховування ОСОБА_6 з метою уникнення ним кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, у вчинення якого він обґрунтовано підозрюється.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що на даний час у кримінальному провадженні проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування; не встановлені усі співучасники кримінального правопорушення, місця зберігання знаряддя та засобів вчинення кримінального правопорушення; отримано не всі дані щодо місць проживання та перебування інших осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, де можуть зберігатися об`єкти, які були або є знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Указане дає підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, буде намагатися знищити, сховати або спотворити вказані речові докази, які мають значення для кримінального провадження.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконний вплив на свідків, інших підозрюваних, обґрунтовується тим, що під час досудового розслідування ОСОБА_6 , використовуючи своє становище військовослужбовця РФ, що обіймає командну посаду, та маючи відповідний суспільний, матеріальний та інші види впливів, може з`ясувати місця проживання свідків та здійснити незаконний вплив на останніх, а також на інших підозрюваних, в тому числі і на ОСОБА_7 . Крім того, наразі не встановлено та не допитано усіх осіб, яким відомі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та обставини вчинення інших кримінальних правопорушень, які можуть впізнати особу підозрюваного, та яким відомі інші обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження та які в свою чергу викривають ОСОБА_6 , а тому останній, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних або іншим шляхом перешкоджати їх встановленню.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 , діючи у складі ЗС РФ, що здійснюють збройну агресію проти України, безпосередньо реалізує завдання вищого політичного і військового керівництва РФ з ліквідації суверенітету і незалежності України, без яких неможливо буде виконати завдання кримінального провадження.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 , враховуючи його безкарність після здійснення даного кримінального правопорушення, продовжує участь у воєнних діях в Україні та існує висока вірогідність вчинення ним інших кримінальних правопорушень, у тому числі воєнних.

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є те, що під час досудового розслідування підтверджено, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України або на території держави агресора, що дає підставі вважати, про наявність обґрунтованих ризиків щодо спроби підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо через тяжкість злочину та суворість можливого покарання.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, посилаючись на ч. 6 ст. 176, ч. 6 ст. 193 КПК України, сторона обвинувачення просить суд обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просив обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні проти клопотання заперечував та просив відмовити, оскільки підозра необґрунтована та ризики не доведені.

Заслухавши обґрунтування клопотання сторони обвинувачення, заперечення сторони захисту, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України 27.02.2024 у кримінальному провадженні № 0000037 від 27.02.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженцю Ошської області, Киргизька Республіка, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , громадянину РФ, складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України.

ОСОБА_6 29.02.2024 повідомлено про підозру відповідно до ч. 3 ст. 111, ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, через неможливість вручення у день складення, у зв`язку із його перебуванням на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, тобто РФ, шляхом публікації письмового повідомлення про підозру в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, тобто газеті «Урядовий кур`єр», та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до вимог абзацу 3 ч. 8 ст. 135 КПК України копію повідомлення про підозру ОСОБА_6 29.02.2024 вручено його захиснику - адвокату ОСОБА_22 .

Одночасно, в указаний вище спосіб опубліковано повістки про виклик ОСОБА_6 як підозрюваного до слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України на 06.03.2024, 07.03.2024 та 08.03.2024.

Також, 27.02.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_6 разом із вказаними повістками про його виклик надіслані останньому через профіль в соціальній мережі «Одноклассники» (електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_7

Згідно абзацу 2 ч. 8 ст. 135 КПК України ОСОБА_6 , вважається таким, який належним чином повідомлений про підозру і про виклики до слідчого, з моменту опублікування повідомлення про підозру та повісток про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Однак, підозрюваний ОСОБА_6 до Головного слідчого управління Національної поліції України відповідно до опублікованих повісток безпідставно не з`явився, про причини неявки не повідомив.

У зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, останнього 11.03.2024 оголошено в розшук, проведення якого доручено Департаменту карного розшуку Національної поліції України.

Згідно інформації Департаменту карного розшуку Національної поліції України Головному слідчому управлінню Національної поліції України від 21.03.2024 № 25068-2024 заведено 20.03.2024 оперативно-розшукову справу «Розшук» № 14/374 стосовно ОСОБА_6 та відомості про його розшук внесено до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України».

Матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 438 КК України, 26.03.2024 виділені з кримінального провадження № 0000037 від 27.02.2022 в окреме провадження № 0000614.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з вимогою ч. 6 ст. 176 КК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави не визначається.

Наряду з вказаним, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що ОСОБА_6 може вчинити дії передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого, оскільки матеріали клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні доведено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 особливо тяжких злочинів та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та доведені у судовому засіданні, вважає недостатнім обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000614 від 26.03.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженцю Ошської області, Киргизької Республіки, проживаючому за адресою: АДРЕСА_4 , громадянину Російської Федерації, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Роз`яснити, що у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1