УХВАЛА

29 березня 2024 року

м. Київ

справа № 490/1349/24

провадження № 51-1661ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 лютого 2024 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 11 березня 2024 року про повернення апеляційної скарги на вказану ухвалу слідчого судді,

встановив:

На електронну пошту Верховного Суду надійшло звернення ОСОБА_4 , складене іноземною мовою, яке містить ознаки касаційної скарги.

Виходячи із системного аналізу положень Конституції України (ч. 5 ст. 10, п. 4 ч. 1 ст. 92), Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), законів України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (ст. 12), «Про забезпечення функціонування української мови як державної» від 25 квітня 2019 року № 2704-VIII (ст. 1, ч. 6 ст. 13, частин 1, 2 ст. 14), касаційна скарга, за результатами перевірки якої вирішується питання про відкриття касаційного провадження має бути викладена українською мовою, або в перекладі на українську мову. Це надає суду можливість зрозуміти її зміст, перевірити дотримання особою, яка подає касаційну скаргу, положень ст. 427 КПК, вирішити питання про прийняття скарги до провадження.

У Рішеннях Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року № 10-рп/99 та від

14 липня 2021 року № 1-р/2021 зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 29 КПК кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.

Натомість викладення скарги іноземною мовою є перешкодою для виконання судом своїх обов`язків, визначених процесуальним законом, перевірки дотримання особою, що звертається до суду, приписів статей 424 - 426, 433 КПК тощо.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Викладене узгоджується з правовою позицією, що відображена у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 вересня 2022 року (справа № 521/12324/18, провадження № 51-5817кмо21).

Додатково колегія суддів враховує, що касаційна скарга подана електронною поштою та не містить електронного цифрового підпису особи, яка її подала, а фотокопія сторінки касаційної скарги з графічним підписом не замінює електронного підпису, що унеможливлює встановлення та ідентифікацію конкретної особи як відповідного учасника провадження, з огляду на приписи ст. 425 КПК.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 лютого 2024 року та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 11 березня 2024 року про повернення апеляційної скарги на вказану ухвалу слідчого судді разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3