Справа № 346/3215/24
Провадження № 1-кс/346/576/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2024 р.м. Коломия

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні зали судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в :

Аргументи скаржника.

29 січня 2024 року заявниця звернулася до вказаного відділу поліції із письмовим клопотанням про проведення слідчих дій. У зв`язку із чим на підставі ухвали слідчого судді розпочато досудове розслідування у справі за ч.1 ст. 366 КК України. 04.06.2024 року вона отримала постанову про закриття провадження від 31.03.2024 року і дійшла до висновку що у справі не виконанні всі необхідні дії, не з`ясовані мотиви та обставини, вчинення службових підроблень, не допитано особу яка вчиняла службове підроблення та надано документи які є неофіційними.

Позиція органу досудового розслідування.

Будь-який представник до суду не з`явився та будь-яких заперечень проти задоволення вказаної заяви до суду не надійшло

Оцінка суду.

В силу положень частини 3 статті 306 КПК України розгляд будь-яких скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язковою участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Отже, за цими положеннями особа, яка подала скаргу або її захисник чи представник, має обов`язок приймати участь у розгляді скарги.

Разом з цим суд відзначає, що КПК України, не врегульовано питання щодо правових наслідків неявки цих осіб для розгляду скарги, а тому на виконання положень частини 6 статті 9 КПК України (якими передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу) суд застосовує частину 3 статті 26 КПК України якою передбачено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим кодексом.

Таким чином, незважаючи на неявку вказаних осіб і той факт, що вони не відмовляються від розгляду слідчим суддею поданої скарги, її слід розглянути по суті без їх участі.

Слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини 1 статті 3 КПК України).

Розглядаючи дану скаргу, слідчий суддя виходить із того, що вона пов`язана із судовим контролем за дотриманням права будь-якої людини захищати свої права і свободи будь-якими не забороненими законом засобами від порушень і протиправних посягань інших (частина 5 статі 56 Конституції України), і зокрема, з огляду на положення частини 1 статті 2 КПК України, через притягнення до кримінальної відповідальності особу чи осіб, які порушують її право чи свободу.

І суд відзначає, що вказаному праву будь-якої людини захищати своє право чи свободу саме у порядку кримінального провадження кореспондує, передбачений частиною 2 статті 9 КПК України обов`язок прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

При цьому слідчий суддя відзначає, що вказані положення, також представляють собою одну з основних засад кримінального провадження законність (пункт 2 частини 1 статті 7 та частина 2 статті 9 КПК України).

Тож цілком очевидно, що не кожне кримінальне провадження може мати наслідком захист прав чи свобод людини, яка його ініціювала, шляхом притягнення до кримінальної відповідальності іншої особи. Але у кожному кримінальному провадженні особа, яка здійснює досудове розслідування повинна всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Одним з документів, який складається у випадку закінчення кримінального провадження є постанова про закриття кримінального провадження, яку з огляду на положення пункту 8 частини 2 статті 40 КПК України уповноважений приймати слідчий, але за наявності підстав, передбачених статтею 284 КПК України. А однією з таких підстав є випадок, передбачений пунктом 2 частини 1 статті 284 КПК України, зокрема: якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Проте слід відзначити, що в силу положень частини 2 статті 9 КПК України, слідчий уповноважений прийняти постанову про закриття кримінального провадження з вказаної підстави, виключно після всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, як тих обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставин, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, з обов`язковим наданнямтаким обставинам належної правової оцінки.

І з огляду на це та положення пункту 2 частини 5 статті 110 КПК України, всі ці обставини та їх належна правова оцінка повинні знайти свій зовнішній прояв саме у мотивувальній частині постанови про закриття кримінального провадження.

З огляду на витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23 лютого 2024 року, 23 лютого 2024 року слідчим СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 366 КК України, з таким викладом обставин: В Коломийський РВ ГУНП в Івано-Франківській області надійшла ухвала слідчого судді Коломийського міськрайонного суду ОСОБА_5 , відповідно до якої зобов`язано внести в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомості по заяві ОСОБА_3 , про те, що на її думку ОСОБА_6 вчинено кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 366 КК України (а.с.10 матеріалів кримінального провадження).

В силу положень частини 1 статті 366 КК України, злочином являється складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

І з огляду на дійсний зміст заяви ОСОБА_3 , вона вважає, що ОСОБА_6 / будучи службовою особою, умисно, використовуючи владу та службове становище, всупереч інтересам служби, вніс в офіційний документ завідомо неправдиві відомості, оскільки 12.01.2024 року до неї та суду надійшло клопотання заступника начальника відділу супроводу судових справ департаменту правового забезпечення МКІПУ ОСОБА_6 , про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він нібито буде зайнятий в інших судових засіданнях, чим ввів суд в оману, внісши в офіційний документ завідомо неправдиві відомості, оскільки ознайомившись із вказаними ним справами було з`ясовано, що останній не брав та не бере участь в цих справах (а.с. 6,11-13).

Отже, з метою виконання такої засади кримінального провадження, як законність, слідчий повинен був під час здійснення досудового розслідування, встановити чи дійсно ОСОБА_6 , вчинив службове підроблення.

Однак, у період з 23 лютого 2024 року по 31 березня 2024 року (весь період досудового розслідування) допитавши у якості свідка ОСОБА_3 слідчий так і не з`ясував вказані вище обставини, які безперечно підлягали обов`язковому встановленню по даному кримінальному провадженню. Слідчий в своїй постанові про закриття провадження тільки перерахував надані скаржницею матеріали та зазначив, що клопотання про відкладення подане представником відповідачів у цивільній справі № 346/3853/23, не є офіційним документом у розумінні Закону про кримінальну відповідальність, а є способом здійснення своїх прав як учасника цивільного судочинства (а.с. 21).

Однак в матеріалах справи не міститься будь-яких доказів, які б підтверджували, що слідчий допитав ОСОБА_6 та на якій підставі встановив, що документи, які надаються до суду, у тому числі й клопотання про відкладення розгляду справи не є офіційними, з огляду на примітку до ст.358 КК України за якою, під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Внаслідок чого суд вважає, що прийняття постанови про закриття кримінального провадження було передчасним, позаяк свій обов`язок, передбачений частиною 2 статті 9 (з урахуванням частини 1 статті 40-1) КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та надання їм належної правової оцінки слідчий повною мірою не виконав.

А не виконання цього обов`язку повною мірою порушує право скаржниці на притягнення до кримінальної відповідальності осіб, якщо такі вчинили щодо неї кримінальне правопорушення, що потребує додатковому з`ясуванню. І тому, у даній ситуації, її право підлягає судовому захисту.

Через, що прийнята слідчим постанова про закриття кримінального провадження дійсно підлягає скасуванню, як така, що прийнята із порушенням частини 2 статті 9 КПК України, тобто порушенням однієї з таких засад кримінального провадження, як законність.

Отже скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Таким чином, на підставі вище викладеного та керуючись статтями 1-29,32,36,40,40-1,60,214,215,303-310,369-372,376,392-395,532 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000155 від 23 лютого 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 01 липня 2024 року та оголошено о 17 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1