Справа № 396/723/24
Провадження № 1-кс/396/206/24
УХВАЛА

27.04.2024 року м. Новоукраїнка Слідчий суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши в режимі відеоконференції в приміщенні суду в м. Новоукраїнка Кіровоградської області клопотання заступника начальника СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка, Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, освіта середня-спеціальна, утриманців не має, особа з інвалідністю 3 групи загального захворювання (довічна), раніше судимого:

- 12.04.2024 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (вирок не набрав законної сили),

по матеріалах досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000005 від 02.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітан поліції ОСОБА_4 26.04.2024 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - підозрюваному ОСОБА_5 .

З клопотання та копії повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Із змісту даного клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 діючи умисно, з метою отримання прибутку (наживи) вирішив налагодити на постійній основі збут особливо небезпечного наркотичного засобу рослини коноплі - канабісу, на території м. Новоукраїнка, Новоукраїнського району, Кіровоградської області з січня 2024 (більш точної дати досудовим розслідування не встановлено) по 25 квітня 2024 року. З цією метою, ОСОБА_5 у не встановлений досудовим розслідуванням спосіб придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, обіг якого заборонено, який в подальшому зберігав за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , з метою збуту наркозалежним особам за грошові кошти.

Канабіс включений до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 6 травня 2000 року і внесений до списку особливо небезпечних наркотичнихзасобів, обіг яких заборонено.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на отримання грошового прибутку від незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, 05.04.2024 під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, ОСОБА_5 у телефонному режимі домовився про зустріч та цього ж дня о 19 год. 53 хв. зустрівся по АДРЕСА_2 із легендованою особою, яка обрала собі анкетні дані, ОСОБА_7 , 1976 р.н., усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи особисте збагачення, будучи обізнаним про методи та форми роботи правоохоронних органів, використовуючи конспіративні заходи, продав (тобто збув) ОСОБА_7 , за раніше оговорену у телефонній розмові суму в розмірі 200 гривень, особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, обіг якого заборонено, упакованого до паперового згортку, загальною масою 3,18 грама.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/112-24/4958-НЗПРАП надана на дослідження речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, обіг якого заборонено загальною масою 3,18 грама.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збут особливо небезпечного наркотичного засобу, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Крім того вказав, що в нього тяжке захворювання, при якому йому потрібно приймати постійно ліки, а також пояснив, що перебуваючи в умовах ІТТ в нього погіршилось самопочуття, піднявся тиск, він двічі втрачав свідомість та йому викликали швидку допомогу.

Захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання щодо обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати відносно підозрюваного захід забезпечення кримінального провадження у виді цілодобового домашнього арешту, вказавши, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення, висловленні у формі припущення, матеріали клопотання не містять достатніх доказів про існування оголошених ризиків. Крім того вказав, що в ОСОБА_5 тяжке захворювання та йому постійно потрібно приймати ліки.

Інсперктор СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що працівники ІТТ, в якому з часу затримання утримувся підозрюваний йому повідомили, що ОСОБА_5 неодноразово надавалась медична допомога, оскільки в нього погіршилось самопочуття та він втрачав свідомість. Крім того працівники, які надавали ОСОБА_5 медичну допомогу вказали, що останньому потрібна консультація ендокринолога.

Прокурор, слідчий під час розгляду, клопотання підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що викладені в клопотанні та неможливість їх запобігання, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , які клопотання підтримали, підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , які просили застосувати захід забезпечення кримінального провадження у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя, вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя встановлює, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-IV "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовуються вони у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Міжнародні договори України, які набрали чинності у встановленому законом порядку та встановлюють інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідних актах законодавства України, мають перевагу над внутрішньодержавними законодавчими актами.

Згідно з ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини - обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, згідно з ст. 5 Європейської конвенції з прав людини, яка у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом.

Встановлено, що 25.04.2024 року ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (а.к. 46-48).

Оскільки термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Об`єктивна підозра ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом оперативної закупки від 05.04.2024 року (а.к. 9), висновок експерта № СЕ-19/112-24/4958-НЗПРАП від 11.04.2024 року (а.к. 10-14), протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 08.04.2024 року (а.к. 15-18), протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 08.04.2024 року (а.к. 19-22), протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 08.04.2024 року (а.к. 23-26), протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 26.04.2024 року (а.к. 42-45) при цьому свідки попореджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо недостовірної інформації, протоколом обшуку від 25.04.2024 року (а.к. 29-36), протокол затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 25.04.2024 року (а.к. 37-41)

Наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є тяжким злочином, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років.

Слідчий суддя приймає до уваги, обставини кримінального провадження, особу підозрюваного, який має повних 48 роки від народження, за місцем проживання характеризується посередньо, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , одруженого, особа з інвалідністю 3 групи загального захворювання (довічна), раніше судимого: 12.04.2024 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (вирок не набрав законної сили).

Зазначаючи про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовано послався на ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі матиме можливість:

- можливість ОСОБА_5 , переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, у зв`язку з чим можна стверджувати, що у разі доведеності вини ОСОБА_5 в суді, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі від шести до десяти років, у зв`язку з чим, останній може вчинити спробу направлену на ухилення від органів досудового розслідування та суду;

- можливість впливати на свідків, у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни їхніх показань, а саме, підозрюваний ОСОБА_5 може знати, дійсні анкетні дані особи, яка приймала участь у здійсненні оперативної закупки наркотичних засобів, а тому, може здійснити спробу впливу на останню, а також на інших свідків, з метою зміни їх показів, а в судовому засіданні, що не дасть дослідити повно, всебічно та неупереджено всі обставини у кримінальному провадженні;

- можливість продовжувати вчинення кримінального правопорушення за своїм місцем проживанням, що останній і вчиняв;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, суд погоджується із стороною захисту, що ризики на які посилається сторона публічного обвинувачення висловленні у формі припущення, так як належних та допустимих доказів, які б свідчили що останній може впливати на свідків стороною обвинувачення не надано, як і не надано доказі того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування.

Сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінуються особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки це суперечило б презумпції невинуватості. У цьому ключі послідовною та логічною є позиція Європейського суду з прав людини, яка зводиться до наступного: небезпека можливості переховуватися від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку. Наявність сильної підозри в тому, що особа вчинила злочин, є, звичайно, таким чинником, що відноситься до суті питання, однак сама по собі така підозра не може бути виправданням довготривалому утриманню під вартою. Небезпека переховування особи від правосуддя повинна оцінюватися не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявності такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, що попереднє ув`язнення виявиться невиправданим.

Крім того відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 2349 та довідки лікаря від 27.04.2024 року, ОСОБА_5 хворіє тяжкою хворобою та потребує постійного прийому ліків.

Вказане свідчить, що більш м`які запобіжні заходи, ніж зазначені у ст.176 КПК України, зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим частково ризикам, та буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Отже, застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи та серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених частково ризиків, а також стану здоров"я підозрюваного, на думку слідчого судді, є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Усі наведені обставини у їх сукупності, навіть із урахуванням відсутності офіційного працевлащтування підозрюваного, не дають достатніх підстав застосувати відносно нього найбільш тяжкий запобіжний захід.

Вказана обставина переконує суд у необхідності обрання до підозрюваного запобіжного заходу із метою недопущення вчинення ним нових злочинів та з метою захисту інтересів суспільства від кримінальних посягань, а запобіжний захід не може бути обраний у вигляді особистого зобов`язання, поруки або застави, зважаючи на високу ступінь суспільної небезпечності інкримінованого йому злочину.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Харченко проти України" (заява № 40107/02) від 10.02.2011 р., при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (п.80). Згідно з п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зі спливом певного часу лише наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші аргументи для тримання особи під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані національними судами (справа ЄСПЛ "Єлоєв проти України", п.60).

Враховуючи обставини ст.178 КПК України, особу підозрюваного, який постійно проживає по АДРЕСА_1 , не працює, особа з інвалідністю 3 групи загального захворювання (довічна), стан його здоров"я, недоведеністю фактів незаконного впливу на свідків, фактів ухилення від досудового розслідування, згідно наданим суду матеріалам клопотання підозрюваний в розшуці не перебував, суд приходить до висновку щодо необхідності обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, який буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків та запобігання ризикам, визначеним ч.1 ст.177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 193-194, 196, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 02.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, захід забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого постійного проживання АДРЕСА_1 , цілодобово, в межах строків досудового розслідування до 24.06.2024 року о 15:28 год.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим і кожним викликом;

- не відлучатися із м. Новоукраїнка, Новоукраїнського району Кіровоградської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із особами, визнаними свідками у цьому кримінальному провадженні, крім випадків спілкування з ними під час здійснення процесуальних дій.

Надати можливість працівникам органу поліції з метою контролю за поведінкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з`являтися в житло за адресою: АДРЕСА_1 , із вимогою надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту встановити в межах строків досудового розслідування до 24 червня 2024 року о 15.28 год.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього вище наведених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням обраних обов`язків покласти на Новоукраїнський РВП ГУНП у Кіровоградській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Виконання ухвали покласти на Новоукраїнський РВП ГУНП в Кіровоградській області.

Повний текст ухвали суду буде складено 29.04.2024 року та оголошено учасникам провадження 29.04.2024 року о 16.30 годині.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з часу її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1