Справа № 569/9597/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

23 травня 2024 року м.Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в м.Рівне, клопотання слідчої СВ Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 (далі слідчий), яке погоджене прокурором Рівненської окуружної прокуратури ОСОБА_4 (далі прокурор), в рамках кримінального провадження №0001306 від 21 травня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИЛА:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21 травня 2024 року, близько 20 год. 46 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні супермаркету «Сім АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_7 від 24.02.2022 № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ на всій території України та який в подальшому продовжено, з метою заволодіння чужим майном, здійснив напад на працівницю даного супермаркету ОСОБА_8 , поєднаний із проникненням у інше приміщення, та з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя потерпілої, що виразилося у наступних діях.

ОСОБА_5 , з метою заволодіння чужим майном у вигляді грошових коштів, заздалегідь приготувавши знаряддя злочину у вигляді предмета ззовні схожого на ніж та аерозольного балону із вмістом дратівливої речовини, і конспіративних елементів одягу, що приховують обличчя (маски та капюшона), підійшов до ОСОБА_8 , та розпилив їй в обличчя газ із аерозольного балону, після чого пред`явив вимогу видати наявні в касовому апараті грошові кошти.

У подальшому, ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на заволодіння чужим майном, зайшов у межі касової зони, підійшов до ОСОБА_8 , дістав предмет зовні схожий на ніж, та погрожуючи його застосуванням направив ніж на потерпілу, вимагаючи при цьому, видати йому наявні в касі грошові кошти.

Однак, у зв`язку із тим, що потерпіла зачинила касовий апарат на ключ, ОСОБА_5 не зміг забрати наявні у ньому грошові кошти, та остерігаючись бути затриманим, оскільки від свідок, який знаходився у магазині, розпочав кричати про допомогу, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втік.

За таких обставин, ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_8 фізичної шкоди.

21 травня 2024 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 22 травня 2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст.187 КК України, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілій; протоколом огляду місця події від 21.05.2024; протоколом огляду місця події від 21.05.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання зі сівдком; іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий у клопотанні вказав, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюються у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України за скоєння якого законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

21 травня 2024 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 22 травня 2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Вище наведені у клопотанні докази в сукупності вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні останнім інкримінованого кримінального правопорушення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідча суддя вважає такі дії вірогідними, з огляду на те, що за вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення у випадку її доведення в суді, підозрюваному загрожує безальтернативне покарання, санкція якого передбачає від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, що не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, більш м`яким запобіжним заходом ніж тримання під вартою.

Можливість підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, слідча суддя вважає такі дії вірогідними, з огляду на те, що ОСОБА_5 усвідомлюючи те, що його протиправну діяльність викрито, розуміючи реальність і невідворотність покарання за вчинений злочин, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, може вжити заходів, щоб переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. У зв`язку з цим, беручи також до уваги суспільну небезпеку вчиненого діяння в умовах воєнного стану, тяжкість злочину, застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою повністю відповідає тяжкості злочину, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, та є необхідним для того, щоб запобігти спробам останнього переховуватися від суду та слідства.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Ризик незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, слідча суддя вважає такі дії вірогідними, з огляду на те, що судом будуть братися до уваги лише показання, дані лише під час судового розгляду і є всі підстави вважати, що у випадку застосування до останнього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, ОСОБА_5 може чинити тиск на потерпілу та свідків. Слід врахувати, що потерпіла ОСОБА_8 та свідок в ході досудового розслідування впізнали ОСОБА_5 , як про особу, яка вчинила розбійний напад, тому є достатні підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати в тому числі і на свідків з метою схилити їх до зміни показів або до дачі неправдивих показів.

Можливість підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення, слідча суддя вважає такі дії вірогідними, з огляду на те, що 04.05.2022 року ухвалою Рівненського міського суду відносно ОСОБА_5 було застосовано примусові заходи медичного характеру за фактом вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187 КК України, дана обставина свідчить, про те, що належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став.

Приймаючи до уваги існування ризиків передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, обставини його вчинення, та дані про особу підозрюваного є необхідним застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою без визначення розміру застави.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України має право не визначати розмір застави під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Також, згідно з приписами ч.1 ст.193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні у випадку вчинення злочину із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже, обираючи щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою, суд не визначає розмір застави, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 309 КПК України, слідча суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчої СВ Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 без визначення розміру застави - задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, Рівненської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, на строк 60 днів до 19 липня 2024 року.

Визначити місцем утримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» за адресою: м. Рівне, вул. Дворецька, 116.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя Рівненського міського суду Оксана КРИЖОВА