Провадження № 1-кс/947/6320/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000031 від 28.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 204 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000031 від 28.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 204 КК України.

У клопотанні прокурор, зметою збереження речового доказу, проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, проведення експертних досліджень, запобіганню спробам пошкодження, перетворення, відчуження просить накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування, на майно вилучене 07.05.2024, у ході обшуку проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:рахунок на оплату замовлення №633 від 20.01.2023 на 1 арк.; видаткова накладна №10025 від 20.01.2023 на 2 арк; 44 пляшки ємністю 2л з рідиною жовтого кольору з характерним запахом спирту; дистилятор побутовий подвійного перегону з паспортом та 3 шланги до нього; 17 пляшок ємністю 1л з ароматизаторами та барвниками; 3 пляшки ємністю 5л з речовиною білого кольору з характерним запахом спирту.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, натомість надав до канцелярії суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання сповіщався належним чином, про причини неявки не повідомив.

У зв`язку з неявкою учасників процесу, керуючись вимогами ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду такого клопотання за відсутності наведених осіб.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що детективами Територіального управління БЕБ в Одеській області здійснюється процесуальне керівництво по кримінальному провадженню № 0000031 від 28.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 204 КК України, за фактом незаконного придбання, зберігання, транспортування з метою збуту та збуту підакцизних товарів, а також незаконного виготовлення та збуту алкогольних напоїв, що становлять загрозу для життя і здоров`я людей.

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стали матеріали Управління протидії кіберзлочинам в Одеській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України, зокрема матеріали ЄО № 1409 по заяві ОСОБА_5 щодо придбання нею у мережі Інтернет через веб-ресурс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » незаконно виготовленого алкогольного напою, що становить загрозу для життя та здоров`я людей.

У ході досудового розслідування від Управління протидії кіберзлочинам в Одеській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України надійшли матеріали, згідно яких за результатами проведених заходів, спрямованих на встановлення осіб, які займаються незаконним виготовленням алкогольних напоїв, встановлено групу осіб, очолювану ОСОБА_6 , які на території Одеської області здійснюють незаконне виготовлення алкогольних напоїв у вигляді коньяку, горілки, віскі та інших алкогольних напоїв, які у подальшому реалізуються у тому числі з використанням веб ресурсів шляхом відправки поштових відправлень.

Так, встановлено незаконне виготовлення, зберігання та збут контрафактних підакцизних товарів без марок акцизного податку за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході обшуку, проведеного 07.05.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: рахунок на оплату замовлення №633 від 20.01.2023 на 1 арк.; видаткова накладна №10025 від 20.01.2023 на 2 арк.; 44 пляшки ємністю 2л з рідиною жовтого кольору з характерним запахом спирту; дистилятор побутовий подвійного перегону з паспортом та 3 шланги до нього; 17 пляшок ємністю 1л з ароматизаторами та барвниками; 3 пляшки ємністю 5л з речовиною білого кольору з характерним запахом спирту. Власником яких є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: : АДРЕСА_1 .

08.05.2024 року детективом у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ст.170 КПК України майно, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину може бути арештоване на підставі рішення слідчого судді. Арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться чи зберігаються в банках або інших фінансових установах. Арешт майна може бути застосований з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження, досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

При цьому, відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Диспозиція ч. 3 ст. 204 КК України, досудове розслідування за ознаками якої здійснюється в межах к/п №0000031, передбачає кримінальну відповідальність за незаконне виготовлення, зберігання, збут або транспортування з метою збуту підакцизних товарів.

Відтак, на переконання слідчого судді, вилучене під час проведення обшуку майно, а саме: рахунок на оплату замовлення №633 від 20.01.2023 на 1 арк.; видаткова накладна №10025 від 20.01.2023 на 2 арк.; 44 пляшки ємністю 2л з рідиною жовтого кольору з характерним запахом спирту; дистилятор побутовий подвійного перегону з паспортом та 3 шланги до нього; 17 пляшок ємністю 1л з ароматизаторами та барвниками; 3 пляшки ємністю 5л з речовиною білого кольору з характерним запахом спирту мають ознаки речових доказів в зазначеному кримінальному провадженні відповідно до ст. 98 КПК України, є предметом злочину, могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення та підлягає дослідженню.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочинів, передбачених ч. 3 ст. 204 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

В клопотанні про арешт майна прямо зазначено підставу та мету арешту майна, наведено відповідне обґрунтування, вказано обсяг та вид майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а також зазначено про відповідність цього майна критеріям ст.98 КПК України.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, які можливо були засобами вчинення злочинів, та відповідно залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,

Мета судового контролю полягає в тому, щоб досудове розслідування в кримінальних провадженнях проводилось із дотриманням принципу верховенства права.

У порядку встановленому КПК, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000031 від 28.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 204 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування, на майно вилучене 07.05.2024 в ході обшуку проведеного за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-рахунок на оплату замовлення №633 від 20.01.2023 на 1 арк.

- видаткова накладна №10025 від 20.01.2023 на 2 арк.

- 44 пляшки ємністю 2л з рідиною жовтого кольору з характерним запахом спирту;

- дистилятор побутовий подвійного перегону з паспортом та 3 шланги до нього;

- 17 пляшок ємністю 1л з ароматизаторами та барвниками;

- 3 пляшки ємністю 5л з речовиною білого кольору з характерним запахом спирту.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1