печерський районний суд міста києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.05.2024 м. Київ

Печерський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002002 відомості про яке 03.10.2023 внесено до ЄРДР за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Алеппо Сирійської Арабської Республіки, громадянина Сирійської Арабської Республіки, сирійця, раніше судимого 08.08.2023 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 185 КК України, офіційно не працюючого, з середньою освітою, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, -

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

02.10.2023 року, ОСОБА_3 , будучи чітко обізнаним, що в Україні введений воєнний стан, прибув до центральної частини міста Києва та приблизно о 12 год 19 хв, зайшов до магазину «Сільпо» (ТОВ «Сільпо-Фуд», ), у ТРЦ «Gulliver», що за адресою: м. Київ, площа Спортивна, 1-А, що у Печерському районі міста Києва, перебуваючи в якому у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна вчиненому в умовах дії воєнного стану.

Так, 02.10.2023 року, перебуваючи у приміщенні магазину «Сільпо» (ТОВ «Сільпо-Фуд», ), у ТРЦ «Gulliver», що за адресою: м. Київ, площа Спортивна, 1-А, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, вважаючи, що його дії носять таємний характер, видаючи себе за доброчесного покупця, підійшов до однієї з полиць та взяв до рук Тунець Rio Mare в оливковій олії арт. 164389 в кількості 2 штуки вартістю 331 грн. 67 коп; Олія оливкова Премія Extra Virgin першого віджиму арт. 353042 в кількості 1 штука вартістю 240 грн. 83 коп.; Сир Лавка традицій Еко Карпати Брі 30% коз/мол арт. 747008 вагою 0.182 кг вартістю 125 грн. 73 коп.; Мигдаль смажений солоний арт. 875417 в кількості 1 штука вартістю 124 грн. 17 коп.; Горіх Волоський бланшований арт. 885069 в кількості 1 штука вартістю 70 грн. 12 коп. та поклав вказані товари собі в пакет, який тримав у руках.

Після чого, не бажаючи припиняти свої злочинні дії, з метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, до кінця, ОСОБА_3 попрямував до виходу із магазину «Сільпо» (ТОВ «Сільпо-Фуд», ), де пройшовши антикрадіжкові рамки, був затриманий працівниками вказаного магазину, тим самим не довівши свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі.

За викладених обставин, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю.

Суд, за згодою учасників судового провадження відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, ухвалив про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, встановивши обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження, а саме допит обвинуваченого, дослідження документів що характеризують особу обвинуваченого, документи щодо речових доказів та судових витрат. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиції є добровільними, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, з відповідною кримінально-правовою кваліфікацією його дій погодився, зазначивши, що щиро розкаюється у вчиненому, просив враховуючи дані про його особу, та обставини, що пом`якшують покарання призначити покарання в мінімальних межах санкції інкримінованого йому злочину та звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Судовий розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого обвинувачення. Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.

Згідно правового змісту норм ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Стаття 62 Конституції України гарантує, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Доведення вини особи поза розумним сумнівом є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною із застосуванням принципу змагальності судового процесу.

При цьому саме сторона обвинувачення несе тягар доведення вини і зобов`язана доводити свою версію подій за цим стандартом. Це означає, що позиція, яка представлена обвинуваченням, має бути доведена в тій мірі, що у «розумної (розсудливої) людини» не може лишатися «розумного сумніву», що обвинувачений винен.

Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Отже, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, висунуте ОСОБА_3 обвинувачення за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України знайшло своє підтвердження, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальне правопорушення вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого в умовах воєнного стану.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України «Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.»

Цілі покарання запобігання і попередження вважаються характеристиками кримінально-правових санкцій (рішення ЄСПЛ «Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства».

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у ст. 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризуючих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до тяжкого злочину, характер, ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.

Суд, призначаючи ОСОБА_3 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд приймає до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, характеризуючі обвинуваченого дані, відповідно до яких, останній офіційно не працює, на обліку в психіатричній лікарні та на обліку в наркологічному диспансері не перебуває, не має постійного місце реєстрації та проживання, раніше судимий 08.08.2023 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Враховуючи характеризуючі дані особи обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення, щире каяття обвинуваченого, думку прокурора, щодо міри покарання обвинуваченому, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, оскільки виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції його від суспільства.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 08.08.2023.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 08.08.2023 року у виді 1 місяця позбавлення волі та остаточно призначити до відбуття ОСОБА_3 покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Речові докази:

- DVD-R диск з відеозаписом - залишити в матеріалах кримінального провадження.

- Тунець Rio Mare в оливковій олії арт. 164389 в кількості 2 штуки вартістю 331 грн. 67 коп; Олія оливкова Премія Extra Virgin першого віджиму арт. 353042 в кількості 1 штука вартістю 240 грн. 83 коп.; Сир Лавка традицій Еко Карпати Брі 30% коз/мол арт. 747008 вагою 0.182 кг вартістю 125 грн. 73 коп.; Мигдаль смажений солоний арт. 875417 в кількості 1 штука вартістю 124 грн. 17 коп.; Горіх Волоський бланшований арт. 885069 в кількості 1 штука вартістю 70 грн. 12 коп. - залишити ТОВ «Сільпо-Фуд», .

Вирок суду привести до виконання з моменту набрання ним законної сили.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_5