провадження №1-кс/389/514/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2024 року м.Знам`янка

Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення, за його заявою,

В С Т А Н О В И В:

До суду, 19 червня 2024 року надійшла вказана скарга ОСОБА_2 , в порядку ст.303-307 КПК України, в якій він просить зобв`язати ОСОБА_3 внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою. До скарги додано лист заступника керівника Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 від 26 квітня 2024 року №52-77-815-23, з якого вбачається, що за наслідками розгляду Знам`янською окружною прокуратурою заяви ОСОБА_2 від 18 квітня 2024 року про внесення відомостей про злочини скоєні, на його думку, суддею ОСОБА_5 , адвокатом ОСОБА_6 та з інших питань, прийнято рішення про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР за вказаною заявою.

Згідно з інформацією, яка міститься в автоматизованій системі документообігу суду Д-3, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_2 вже звертався до слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області зі скаргою, в якій просив зобов`язати прокурора внести відомості до ЄРДР за поданою ним заявою від 18 квітня 2024 року стосовно судді ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 та інших осіб. Ухвалою слідчого судді від 18 червня 2024 року (справа 389/1549/24, провадження №1-кс/389/402/24) у задоволенні скарги відмовлено.

Таким чином встановлено, що скаржник повторно подає на розгляд слідчого судді аналогічну скаргу.

Такі дії скаржника ОСОБА_2 мають ознаки зловживання процесуальними правами.

У висновку Касаційного кримінального суду Верховного Суду України, викладеному в ухвалі від 30.05.2018 у справі № 676/7346/15-к, констатовано, що хоча у КПК України не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами, однак, заборона зловживання такими є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права.

Поряд із цим, ККС ВС у постанові від 09.04.2019 у справі № 306/1602/16-к зауважує, що процесуальний закон забезпечує дотримання прав осіб, а не використання їх для зловживання.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 7 липня 1989 року, вказав на недопустимість невілювання ключового принципу верховенства права у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом.

Дослідивши матеріали скарги, беручи до уваги, що скаржник подав скаргу, яка є аналогічною раніше поданій, і яка очевидно має штучний характер, слідчий суддя дійшов висновку про залишення її без розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення, за його заявою, - залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1