Справа № 302/471/24
У Х В А Л А

( у повному обсязі)

18.04.2024 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в особі суддя ОСОБА_1 ,

з участю : секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурор - ОСОБА_3 ,

представник органу пробації ОСОБА_4 ,

засуджена - ОСОБА_5 ,

захисник адвокат ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням Хустського районного сектору Філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і направлення її для відбування покарання, яке призначене вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 28.03.2022 (справа № 302/1404/21, провадження 1-кп/936/32/2022),

В С Т А Н О В И В:

Згідно з вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 28.03.2022 ОСОБА_5 засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 185 ч.2 КК України, у виді позбавлення волі на строк чотири роки із застосуванням статті 75 КК України і звільненням її від відбування призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку двох років. Згідно з пунктами 1, 2 ч.1 ст.76 КК України на ОСОБА_5 покладено такі обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вирок набрав законної сили 28.04.2022. Розпорядження про виконання вироку надійшло з цього суду в орган пробації 06.06.2022.

Згідно з поданням Хустського районного сектору Філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області від 16.04.2024, яке подано до суду 16.04.2024 порушено питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженій ОСОБА_5 і направлення її для відбування покарання у виді позбавлення волі з таким обґрунтуванням.

ОСОБА_5 поставлено на облік в зазначеному органі пробації 06.06.2022 і викликано на 16.06.2022, однак вона не з`явилась в орган пробації. ОСОБА_5 також не з`явилась в орган пробації на виклик 28.06.2022. Того ж дня працівник органу пробації виїздом на зареєстроване місце проживання засудженої з`ясував від сусідів, що ОСОБА_5 виїхала за кордон України.

25.07.2022 ОСОБА_5 добровільно з`явилась в орган пробації, надала пояснення та була поставлена на облік із здійсненням ознайомлення її з обов`язками та порядком відбування покарання, винесенням постанови про встановлення днів реєстрації (другого вівторка кожного місяця), що зафіксовано письмово.

13.09.2022 ОСОБА_5 не з`явилась на планову реєстрацію, пояснивши це тим, що захворіла, однак підтверджуючих документів про це не надала, тому 11.10.2022 працівник органу пробації виніс їй письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

15.11.2022 було змінено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, відповідно до якої засудженій реєстрацію визначено другого вівторка другого місяця кожного кварталу.

09.05.2023 ОСОБА_5 повторно не з`явилась на реєстрацію і пояснила це тим, що хворіла, однак довідку не змогла пред`явити.

Орган пробації звернувся до Міжгірського районного суду Закарпатської області за поданням про скасування відбування покарання з випробуванням, але ухвалою суду від 16.08.2023 Міжгірський районний суд Закарпатської області відмовив в задоволенні подання, покликаючись на те, що працівники поліції не виконали ухвалу суду про привід засудженої в судове засідання та отримання інформації про те, що засуджена відсутня за місцем проживання та з пояснень сусідів виїхала за межі України в Німеччину.

08.08.2023, 14.112023, 13.02.2024 і до закінчення іспитового строку (28.03.2024) ОСОБА_5 не з`явилась на реєстрацію в орган пробації і перебувала в розшуку.

16.04.2024 працівники поліції розшукали ОСОБА_5 і направили її до органу пробації для надання пояснень. ОСОБА_5 пояснила, що вона виїхала до Німеччини у зв`язку з війною до своїх дітей і не мала можливості повернутися в Україну для явки в орган пробації, а також не мала коштів для приїзду в Україну, про що шкодує.

Орган пробації надавши відомості про засуджену ОСОБА_5 в матеріалах особової справи, доданої до подання, вважає, що засуджена порушила покладені на неї обов`язки, що проявилось в систематичному ухиленні від виконання обов`язку реєструватись в органі пробації за відсутності об`єктивних, документально-підтверджених обставин, що стверджують поважність причин. Орган пробації вважає, що є підстави застосувати ч.2 статті 78 КК України, ч.2 статті 166 КВК України для скасування покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбуття покарання у виді позбавлення волі реально на строк чотири роки.

Представник органу пробації подання підтримав, а також пояснив, що ОСОБА_5 повідомляла в орган пробації про те, що вона змушена періодично їздити в Німеччину, бо там перебувають її неповнолітні діти, також інші повнолітні діти, які виїхали з України після початку повномасштабної агресії Російської Федерації в Україну, яка розпочата 24.02.2022, однак не надала належних документів, які б підтверджували це.

Прокурор подання органу пробації підтримав.

Засуджена ОСОБА_5 просить не направляти її для відбуття реального покарання і взяти до уваги те, що вона є вдовою і народила п`ятеро дітей, з яких троє станом на час набрання вироком законної сили були неповнолітніми. Старші діти прийняли рішення в перші дні війни виїхати за кордон України. Вона прийняла рішення після розгляду справи і винесення вироку з трьома неповнолітніми дітьми також поїхати до старших дітей, які вибули в Німеччину. Влітку 2022 ОСОБА_5 приїхала в Україну і добровільно з`явилась в орган пробації, стала на облік та з`являлась для реєстрації. Однак два рази не з`явилась, повідомивши працівницю органу пробації, що в день реєстрації хворіла на простудні захворювання (грип) і не мала змоги з`явитись саме в цей день. ОСОБА_5 також повідомила, що захворювання були короткотермінові (кілька днів), а тому лікар відмовився надати підтвердження для подання в орган пробації. ОСОБА_5 просить узяти до уваги, що її сім`я, зокрема неповнолітні діти станом на час розгляду справи фактично перебувають в Німеччині. Окрім цього, просить узяти до уваги, що уряд Німеччини в 2023-2024 роках змінив вимоги до біженців з України щодо термінів перебування в країні із зазначеним статусом та отримання допомоги, саме тому вона допустила неявку у визначені органом пробації дні.

Захисник адвокат ОСОБА_6 вважає, що задоволення подання призведе до порушення прав ОСОБА_5 , розриву зв`язку матері з неповнолітніми дітьми і буде свавільним у разі винесення рішення судом про реальне відбуття покарання. Захисник вважає, що ОСОБА_5 частково не виконала обов`язки щодо своєчасної реєстрації в органі пробації з поважних причин і звернув увагу суду, що засуджена не має освіти (не вміє читати і писати), а на документах ставить особистий підпис буквами прізвища, тому є сумнів в тому, що всі винесені в органі пробації документи належно доведені до ОСОБА_5 з розумінням їх змісту та наслідків.

Оцінивши зміст подання, документи які наявні в особовій справі ОСОБА_5 , що складалась органом пробації за час відбування покарання з випробуванням, доводи учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку, що подання підлягає відхиленню з огляду на таке.

Статтею 78 КК України передбачено правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням :

- після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання;

- якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання;

- у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Із змісту подання органу пробації вбачається, що в 2022 і в 2023 роках, починаючи з дати взяття на облік засудженої для цілей виконання вироку суду вона два рази не з`явилась на реєстрацію, пояснивши причину неявку захворюванням, яке не було підтверджено документально. Окрім цього, ОСОБА_5 три рази не з`явилась на реєстрацію у зв`язку з тим, що вона в цей період перебувала за кордоном України, тобто в Німеччині, куди виїхала після початку повномасштабного збройного вторгнення РФ в Україну разом з сім`єю.

Згідно з довідками Міжгірської селищної ради до складу сім`ї ОСОБА_5 , яка облікується за адресою АДРЕСА_1 , належить: дочка ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_4 ; чоловік ОСОБА_5 помер, ОСОБА_5 народила та виховала всього п`ятеро дітей.

З відміток в паспорті громадянина України ОСОБА_5 для виїзду за кордон ( НОМЕР_1 ) виданого 01.08.2022 року, органом ДМС 2128, видно, що вона в жовтні-листопаді 2022 року, в квітні-травні 2023 року дійсно перетинала кордон України за межі і в зворотньому напрямку, і повернулася в Україну 12.04.2024.

Суд вважає, що в діях засудженої ОСОБА_5 тільки формально є порушення покладених на неї вироком суду обов`язків. Ці порушення не можна визнати такими, що стверджують умисне ухилення від відбування призначеного судом покарання. Адже обвинувачена є багатодітною мамою (народила п`ятеро дітей, з яких троє були неповнолітніми у період відбування покарання). Повнолітні діти ОСОБА_5 з неповнолітніми дітьми як біженці виїхали за кордон України і стали на облік в Німеччині. На ОСОБА_5 вироком суду не застосовано заборону виїзду за кордон України без погодження з уповноваженим органом пробації, тобто не застосовувався пункт 2 ч.3 статті 76 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_5 повідомила орган пробації про свої сімейні проблеми. Зокрема, про перебування членів родини і неповнолітніх дітей за кордоном та те, що вона виїжджатиме за кордон для возз`єднання з сім`єю. Орган пробації, маючи цю інформацію від ОСОБА_5 , не здійснював запити до ДПС України відповідно до розділу ХІ пункту 1 Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі.

З особової справи ОСОБА_5 видно, що вона не вчинили кримінального правопорушення та не вчиняла жодного адміністративного правопорушення в період іспитового строку. З місця проживання вона характеризується винятково позитивно. Орган пробації визначив, що її поведінка є правильною і оцінив ризик учинення нею повторного кримінального правопорушення як низький (неодноразово в період перебування на обліку).

Суд також бере до уваги, що ОСОБА_5 не має освіти (не вміє читати і писати). Орган пробації здійснював контрольні та соціально-виховні заходи з ОСОБА_5 та складав документи у відсутності захисника, іншої близької особи до ОСОБА_5 , яка б мала освіту, у відсутності понятих чи свідків, без застосування відео і звукозапису оголошення ОСОБА_5 документів, які виносились стосовно нею працівником органу пробації. Отже, є сумнів, що всі документи повно і достовірно оголошувались засудженій, не зважаючи на те, що ОСОБА_5 в судовому засіданні визнала, що працівник органу пробації оголошувала їй документи, які вона в подальшому підписувала особисто підписом, який вміє ставити буквами свого прізвища. В цій частині суд констатує неповне виконання працівником органу пробації положень пункту 6 розділу 2 Порядку, щодо застосування повних і достатніх відомостей про особу засудженої для цілей здійснення виконання вироку у суворій відповідності з чинним законодавством з дотриманням прав засуджених.

Стаття 78 ч.2 КК України визначає, що не виконання засудженим покладених на нього обов`язків має свідчити про його небажання стати на шлях виправлення. Цієї ознаки суд не встановив. Отже, суд вважає, що не має підстав для задоволення подання, тобто скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_5 для відбуття реального покарання в місця ув`язнення. Таке судове рішення носитиме ознаки свавільності і суперечить завданням Кримінального кодексу, передбаченим статтею 1 КК України, і завданням кримінального провадження, передбаченим статтею 2 КПК України.

Станом на час внесення подання до суду (16.04.2024) і винесення цієї ухвали закінчився іспитовий строк, визначений вироком суду. Отже, будь-які дії щодо виконання вироку не можуть бути здійснені.

З метою ефективного здійснення кримінального провадження в частині виконання вироку і вирішення порушеного питання остаточно, суд дійшов висновку про необхідність вирішення питання звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_5 , у зв`язку з наявністю підстав, передбачених ч.1 статті 78 КК України, тобто після закінчення іспитового строку.

Керуючись статтями 371, 372, 376, 537, 539 КПК України, статтею 78 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні подання органу пробації відмовити.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, яке призначене вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 28.03.2022 у справі № 302/1404/21, провадження 1-кп/936/32/2022, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Ухвалу може бути оскаржено в Закарпатський апеляційний суд через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Повний зміст ухвали виготовлено 19.04.2024

Суддя:ОСОБА_1