печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: не з`явився,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000646 від 02.07.2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні

№ 0000646 від 02.07.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України досудове розслідування у якому здійснюється слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , з метою вчинення кримінальних правопорушень проти власності (розбоїв, грабежів та крадіжок) створив стійку організовану групу, до якої увійшли: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , якою керував, приймав участь у ній та у кримінальних правопорушеннях, вчинених цією організованою групою.

Так, у невстановлений досудовим слідством день та час, але не пізніше 02.07.2023 організована та очолювана ОСОБА_4 злочинна група, в складі: ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , діючи умисно, відповідно до розробленого ОСОБА_4 єдиного злочинного плану та у відповідності до відведених кожному з учасників групи ролей, усвідомлюючи про дію на території держави правового режиму воєнного стану, за інформацією ОСОБА_6 , котрий був обізнаний про місцевість, а також особисті статки та достаток матеріальних благ потерпілих, приблизно о 03 годині 00 хвилин 02.07.2023 з метою вчинення розбою задля заволодіння чужим майном прибули до м. Кодима Одеської області на автомобілі «DACIA LOGAN», д.н.з. НОМЕР_1 який ОСОБА_7 . відповідно відведеної ОСОБА_4 йому ролі підшукав перед вчиненням злочину.

В подальшому, прибувши за адресою: АДРЕСА_2 , одягнувши маски (балаклави), які були заздалегідь підготовлені задля свого маскування та не викриття, після чого ОСОБА_4 шляхом пошкодження серцевини внутрішнього врізного замка вхідних дверей будинку проникли до місця проживання ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , які в цей час знаходились у своїх кімнатах та спали.

Після чого, застосовуючи фізичне насильство до потерпілих, яке є небезпечним для життя та здоров`я в момент спричинення, заволоділи грошовими коштами у розмірі 35 000 доларів США, 10 000 Євро, 20 000 гривень, що належать ОСОБА_13 та ОСОБА_12 та ювелірними виробами.

Крім цього, 09.08.2023 приблизно о 01 годині 39 хвилин ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна шляхом проникнення до приміщення, що належить ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , з метою особистого збагачення, дотримуючись раніше розробленого ОСОБА_4 плану прибули за адресою: АДРЕСА_3 , де одягнули маски (балаклави), які були заздалегідь підготовлені задля свого не викриття, після чого ОСОБА_4 шляхом пошкодження серцевини внутрішнього врізного замка вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 проникли до місця проживання ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , яких на той час не було вдома, звідки таємно викрали грошові кошти у розмірі 50 000 доларів США, 10 000 Євро, 30 000 гривень, ювелірні вироби та інші цінні речі, що належать ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , чим завдали останнім матеріальної шкоди в особливо великих розмірах на суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Крім цього, 23.11.2023 близько 03:40 ОСОБА_4 діючи в складі організованої групи спільно із ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , з метою відкритого викрадення чужого майна, шляхом зламу замків вхідних дверей, проникли до квартири ОСОБА_16 , за адресою: АДРЕСА_5 , але, кримінальне правопорушення, останніми не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_10 затримано працівниками поліції, ОСОБА_4 здійснив втечу з місця вчинення кримінального правопорушення, однак в подальшому також був затриманий.

23.11.2023 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, організованою групою, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, поєднане з проникненням у житло).

Відповідно ст. 12 КК України злочин за яким підозрюється ОСОБА_8 відносяться до категорії особливо тяжких злочинів.

В результаті протиправних дій ОСОБА_8 було завдано майнової шкоди в особливо великих розмірах потерпілим: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Спричинені матеріальні збитки у кримінальному провадженні не відшкодовані.

В ході досудового розслідування потерпілими ОСОБА_14 , ОСОБА_15 щодо підозрюваних ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 подано цивільний позов, ціна якого складає 2 551 392 гривень майнової шкоди та 1 300 000 гривень моральної шкоди.

Санкція статті, за якою ОСОБА_8 підозрюється передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 володіє квартирою загальною площею 128.3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_6 , що фактично належить та використовується останнім, однак з метою уникнення конфіскації зазначеного нерухомого майна, право власності відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано за дружиною останнього - ОСОБА_17 .

Так, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та забезпечення цивільного позову, прокурор просить клопотання задовольнити.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, в якій підтримав вимоги клопотання з викладених у ньому підстав, просив їх задовольнити.

Оскільки, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя визнав можливим розглянути клопотання за відсутності слідчого.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000646 від 02.07.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 186 КК України досудове розслідування у якому здійснюється слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України.

23.11.2023 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно, організованою групою, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, поєднане з проникненням у житло).

Відповідно ст. 12 КК України злочин за яким підозрюється ОСОБА_8 відносяться до категорії особливо тяжких злочинів.

В результаті протиправних дій ОСОБА_8 було завдано майнової шкоди в особливо великих розмірах потерпілим: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Спричинені матеріальні збитки у кримінальному провадженні не відшкодовані.

В ході досудового розслідування потерпілими ОСОБА_14 , ОСОБА_15 щодо підозрюваних ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 подано цивільний позов, ціна якого складає 2 551 392 гривень майнової шкоди та 1 300 000 гривень моральної шкоди.

Санкція статті, за якою ОСОБА_8 підозрюється передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 володіє квартирою загальною площею 128.3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_6 , що фактично належить та використовується останнім, однак з метою уникнення конфіскації зазначеного нерухомого майна, право власності відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано за дружиною останнього - ОСОБА_17 .

Відповідно до ч. 6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України - з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням із прокурором.

Крім того, згідно положення ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 171 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Одночасно встановлено, що 19 травня 2015 року за номером 7, зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .

У відповідності до ч. 1 ст. ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Також встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_17 , зареєстроване наступне нерухоме майно: квартира загальною площею 128.3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_6 .

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України, близькі родичі та члени сім`ї - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Враховуючи вказані положення Закону, ОСОБА_8 та ОСОБА_17 є членами сім`ї.

Відповідно до ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Частиною 1 ст. 61 Сімейного кодексу України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Як визначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Крім того, частиною 6 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуває у шлюбі з ОСОБА_17 , якій на праві власності належить майно, яке є спільно набутим, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушення (цивільний позов), слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора в цій частині є обґрунтованим.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 107, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000646 від 02.07.2023 року - задовольнити частково.

Накласти арешт намайно, зокрема на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_17 .

Заборонити ОСОБА_17 , іншим особам, уповноваженим за довіреністю представляти інтереси останньої, вчиняти будь-які правочини з відчуження нерухомого майна щодо квартири АДРЕСА_1 .

Заборонити суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно Закону України № 1952-IV від 01.07.2004. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії або вносити зміни в будь-який інший спосіб у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (або проводити зміни в будь-який інший спосіб) щодо квартири АДРЕСА_1 .

Роз`яснити підозрюваному, його захиснику, іншому власнику або володільцю майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді у порядку, встановленому ст. 174 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором у кримінальному провадженні № 0000646 від 02.07.2023 року.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1