09.05.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/366/24
Провадження № 1-кп/533/56/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2024 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000184 від 19.03.2024 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянини України; місце народження: с. Калинівка Джанкойського району Автономної республіки Крим; зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; не одружений; освіта повна середня; не працює; має ІІ групу інвалідності; сирота; на утриманні неповнолітніх дітей не має; учасником бойових дій не являється; статус учасника АТО не має; раніше судимий:

- 25.10.2023 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

- безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про таке:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введено в України воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, останній раз продовжено 05 лютого 2024 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента від 05 лютого 2024 року № 49/2024, тривав станом на дату вчинення кримінального правопорушення, й триває на даний час.

1.Епізод № 1

19 березня 2024 року близько 12 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи поряд з магазином « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де на металевому столі чорного кольору, котрий знаходиться поруч з магазином, побачив чорну шкіряну сумку «Karya» чорного кольору, розміром 20х15 см, у котрій знаходились грошові кошти в сумі 250,00 грн, які належать потерпілому ОСОБА_5 , після чого в обвинуваченого виник умисел, направлений на таємне викрадення майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_4 , уважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, повторно, керуючись корисливим мотивом та метою, діючи в умовах воєнного стану, викрав з металевого столу чорного кольору чоловічу шкіряну сумку «Karya» чорного кольору, розміром 20х15 см, вартістю 425,00 грн, у котрій знаходились грошові кошти у сумі 250,00 грн.

Заволодівши вказаним майном ОСОБА_4 викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 675 гривень.

Своїми діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

2.Епізод № 2

19 березня 2024 року близько 12 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи поряд з магазином « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де на металевому столі чорного кольору, котрий знаходиться поруч з магазином, побачив чорну шкіряну сумку «Karya» чорного кольору, розміром 20*15 см, при відкритті котрої, виявив у середині банківську картку АТ «Райфайзен Банк» за номером НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , після чого в обвинуваченого виник прямий умисел, направлений на викрадення вказаної картки, яка є офіційним документом.

Реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків ОСОБА_4 , уважаючи, що його дії непомітні для оточуючих, керуючись корисливим мотивом та метою, таємно, шляхом вільного доступу, дістав з чоловічої шкіряної сумки «Karya» чорного кольору, розміром 20*15 см, банківську картку АТ «Райффайзен Банк» за НОМЕР_1 , яку емітовано на ім`я ОСОБА_5 , яка згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. 1.27 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», та статті 200 Кримінального кодексу України, є електронним платіжним документом, тобто офіційним документом.

Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями, що виразились у привласнені офіційних документів, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

3.Епізод №3

19 березня 2024 року близько 12 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи поряд з магазином « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де на металевому столі чорного кольору, котрий знаходиться поруч з магазином, побачив чорну шкіряну сумку «Karya» чорного кольору, розміром 20*15 см, при відкритті котрої, виявив у середині банківську картку АТ «Райфайзен Банк» за номером НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 , після чого в останнього виник прямий умисел, направлений на викрадення вказаної картки, яка є офіційним документом.

Зрозумівши, що законних прав на користування банківською карткою немає, у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, направлений на викрадення грошових коштів, що знаходились на картковому рахунку вказаної картки.

Реалізуючи свій протиправний умисел, діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом та метою, таємно, повторно, 19 березня 2024 року, прибув до магазину «Околиця», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та будучи обізнаним про те, що при оплаті банківською карткою через платіжний термінал за товар на суму 500 гривень і менше, система не потребує введення пін-коду, здійснив транзакцію розрахунку за товар, а саме о 12 годині 34 хвилини розрахувався банківською карткою на суму 365 грн, таким чином завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 365 грн.

Своїми умисними, протиправними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

4. Епізод №4

19 березня 2024 року близько 12 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи поряд з магазином « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де на металевому столі чорного кольору, котрий знаходиться поруч з магазином, побачив чорну шкіряну сумку «Karya» чорного кольору, розміром 20*15 см, при відкритті котрої, виявив у середині банківську картку АТ «Райфайзен Банк» за номером НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 .

Зрозумівши, що законних прав на користування банківською карткою немає, у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, направлений на викрадення грошових коштів, що знаходились на картковому рахунку.

У подальшому, реалізуючи свій протиправний умисел, діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом та метою, таємно, повторно, 19 березня 2024 року прибув до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою АДРЕСА_2 , та будучи обізнаним про те, що при оплаті банківською карткою через платіжний термінал за товар на суму 500 гривень і менше, система не потребує введення пін-коду, здійснив транзакцію розрахунку за товар, а саме о 13 годині 08 хвилини розрахувався банківською карткою на суму 374,00 грн, таким чином завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 374,00 грн.

Своїми умисними, протиправними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

5. Епізод №5

19 березня 2024 року близько 12 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи поряд з магазином « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де на металевому столі чорного кольору, котрий знаходиться поруч з магазином, побачив чорну шкіряну сумку «Karya» чорного кольору, розміром 20*15 см, при відкритті котрої, виявив у середині банківську картку АТ «Райфайзен Банк» за номером НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 .

Зрозумівши, що законних прав на користування банківською карткою у нього немає, у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, направлений на викрадення грошових коштів, що знаходились на картковому рахунку.

Реалізуючи свій протиправний умисел, діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом та метою, таємно, повторно, 19 березня 2024 року, прибув до аптеки «Аптека 52», розташованого за адресою АДРЕСА_3 , та будучи обізнаним про те, що при оплаті банківською карткою через платіжний термінал за товар на суму 500 гривень і менше, система не потребує введення пін-коду, здійснив транзакцію розрахунку за товар, а саме о 13 годині 08 хвилини розрахувався банківською карткою на суму 367,00 грн, таким чином завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 367,00 грн.

Своїми умисними, протиправними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

6. Епізод № 6

19 березня 2024 року близько 12 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи поряд з магазином « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де на металевому столі чорного кольору, котрий знаходиться поруч з магазином, побачив чорну шкіряну сумку «Karya» чорного кольору, розміром 20*15 см, при відкритті котрої, виявив у середині банківську картку АТ «Райфайзен Банк» за номером НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 .

Зрозумівши, що законних прав на користування банківською карткою у нього не немає, у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, направлений на викрадення грошових коштів, що знаходились на рахунку вказаної картки.

Реалізуючи свій протиправний умисел, діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом та метою, таємно, повторно, 19 березня 2024 року прибув до магазину «Аврора», розташованого за адресою АДРЕСА_4 , та будучи обізнаним про те, що при оплаті банківською карткою через платіжний термінал за товар на суму 500,00 гривень і менше, система не потребує введення пін-коду, здійснив транзакцію розрахунку за товар, а саме о 13 годині 16 хвилини розрахувався банківською карткою на суму 383,00 грн, таким чином завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 383,00 грн.

Своїми умисними, протиправними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

7. Епізод №7

19 березня 2024 року близько 12 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи поряд з магазином « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де на металевому столі чорного кольору, котрий знаходиться поруч з магазином, побачив чорну шкіряну сумку «Karya» чорного кольору, розміром 20х15 см, при відкритті котрої виявив у середині банківську картку АТ «Райфайзен Банк» за номером НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 .

Зрозумівши, що законних прав на користування банківською карткою немає, у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, направлений на викрадення грошових коштів, що знаходились на картковому рахунку.

Реалізуючи свій протиправний умисел, діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом та метою, таємно, повторно, 19 березня 2024 року, прибув до магазину «Нектар», розташованого за адресою АДРЕСА_5 , та будучи обізнаним про те, що при оплаті банківською карткою через платіжний термінал за товар на суму 500,00 гривень і менше, система не потребує введення пін-коду, здійснив транзакцію розрахунку за товар, а саме о 13 годині 41 хвилини розрахувався банківською карткою на суму 375,00 грн, таким чином завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 375,00 грн.

Своїми умисними, протиправними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

8. Епізод № 8

19 березня 2024 року близько 12 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи поряд з магазином « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де на металевому столі чорного кольору, котрий знаходиться поруч з магазином, побачив чорну шкіряну сумку «Karya» чорного кольору, розміром 20х15 см, при відкритті котрої виявив у середині банківську картку АТ «Райфайзен Банк» за номером НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 .

Зрозумівши, що законних прав на користування банківською карткою немає, у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, направлений на викрадення грошових коштів, що знаходились на картковому рахунку.

Реалізуючи свій протиправний умисел, діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом та метою, таємно, повторно, 19 березня 2024 року прибув до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованого за адресою АДРЕСА_5 , та будучи обізнаним про те, що при оплаті банківською карткою через платіжний термінал за товар на суму 500,00 гривень і менше, система не потребує введення пін-коду, здійснив транзакцію розрахунку за товар, а саме о 13 годині 48 хвилини розрахувався банківською карткою на суму 383,99 грн, таким чином завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 383,99 грн.

Своїми умисними, протиправними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

9. Епізод №9

19 березня 2024 року близько 12 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи поряд з магазином « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де на металевому столі чорного кольору, котрий знаходиться поруч з магазином, побачив чорну шкіряну сумку «Karya» чорного кольору, розміром 20х15 см, при відкритті котрої виявив у середині банківську картку АТ «Райфайзен Банк» за номером НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 .

Зрозумівши, що законних прав на користування банківською карткою немає, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на викрадення грошових коштів, що знаходились на картковому рахунку.

Реалізуючи свій протиправний умисел, діючи в умовах стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом та метою, таємно, повторно, 19 березня 2024 року прибув до магазину «МаркетОпт», розташованого за адресою АДРЕСА_6 , та будучи обізнаним про те, що при оплаті банківською карткою через платіжний термінал за товар на суму 500,00 гривень і менше, система не потребує введення пін-коду, здійснив дві транзакції розрахунку за товар, а саме о 14 годині 00 хвилини розрахувався банківською карткою на суму 161,64 грн та о 14 годині 01 хвилин розрахувався банківською карткою на суму 215,70 грн, таким чином завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 377,34 грн.

Своїми умисними, протиправними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

10. Епізод № 10

19 березня 2024 року близько 12 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи поряд з магазином « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де на металевому столі чорного кольору, котрий знаходиться поруч з магазином, побачив чорну шкіряну сумку «Karya» чорного кольору, розміром 20х15 см, при відкритті котрої виявив у середині банківську картку АТ «Райфайзен Банк» за номером НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 .

Зрозумівши, що законних прав на користування банківською карткою немає, у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, направлений на викрадення грошових коштів, що знаходились на картковому рахунку.

Реалізуючи свій протиправний умисел, діючи в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом та метою, таємно, повторно, 19 березня 2024 року, прибув до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою АДРЕСА_2 , та будучи обізнаним про те, що при оплаті банківською карткою через платіжний термінал за товар на суму 500,00 гривень і менше, система не потребує введення пін-коду, здійснив транзакцію розрахунку за товар, а саме о 14 годині 20 хвилини розрахувався банківською карткою на суму 372,00 грн, таким чином завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 372,00 грн.

Своїми умисними, протиправними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

ІІ. Позиція обвинуваченого

11. Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав повністю та беззаперечно вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, погодився з усіма фактичними обставинами справи, перелік яких наведено в обвинувальних актах.

12. Надав пояснення, які узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальних актах. Зокрема пояснив, що дійсно 19.03.2024 він з м. Горішні Плавні, де він проживає, прибув у с. Козельщина з метою працевлаштування. Коли приїхав, чекав півтори години на знайомого, який мав би його влаштувати на роботу, проте той не прийшов. Не дочекавшись знайомого обвинувачений проходив мимо кіоску та помітив сумку, яку забрав з собою. Оскільки у нього не було грошей навіть на повернення додому, то він кошти, що були у сумці використав на оплату проїзду додому, окрім того розраховувався карткою у магазинах та аптеці, купив собі харчі, взуття, ліки та алкоголь. Потім з викраденим повернувся додому. Стверджував. що розуміє, що робити такого не можна було, що він винен та готовий понести покарання, яке йому обере суд.

13. У вчиненому щиро розкаявся.

ІІІ. Позиція потерпілого

14. Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що обвинувачення підтримує.

ІV. Оцінка суду

15. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) суд уважав за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечували всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

16. Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, викладені у формулюванні обвинувачення, визнаються судом доведеними (див. пункти 1-10).

17. Ураховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані:

17.1. За частиною четвертою статті 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану (за епізодом № 1, 3-10).

17.2. За частиною першою статті 357 КК України - як привласнення офіційних документів (за епізодом № 2).

18. Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинених кримінальних правопорушень доведена у повному обсязі.

V. Призначення покарання за обвинуваченням, що визнано судом доведеним

19. Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до статті 66 КК України: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

20. Обставини, яка обтяжують покарання - відсутні.

21. Вирішуючи питання про призначення покарання, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК України бере до уваги:

- класифікацію кримінальних правопорушень, згідно зі статтею 12 КК України які відносяться до тяжкого злочину (ч. 4 ст. 185 КК України), проступку (ст. ч. 1 ст. 357 КК України);

- ураховує наслідки та обставини вчинених кримінальних правопорушень (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів протиправної діяльності);

- особу винного - його молодий вік, незабезпечений матеріальний, скрутне матеріальне становище, сімейний стан (сирота, відсутність підтримки родини), не перебування на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, наявність групи інвалідності (а.с. 52, 54, 58);

- відсутність негативних характеристик обвинуваченого за місцем проживання;

- наявність непогашеної та незнятої судимості за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 25.10.2023 (справа № 534/2202/23) (а.с. 62);

- наявність постійного місця проживання;

- відсутність вимог потерпілих про призначення суворого покарання;

- вчинення кримінальних правопорушень під час іспитового строку за попереднім вироком;

- наявність обставин, які пом`якшують покарання.

22. За таких обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання:

- за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- за ч. 1 ст. 357 Кримінального кодексу України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

23. Оскільки обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, передбачені різними статтями та частинами однієї статті Особливої частини КК, за жоден з яких його не було засуджено (сукупність кримінальних правопорушень), необхідно застосувати до нього положення частини першої статті 70 КК і призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

24. При вирішенні питання про те, який із передбачених статтею 70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі кримінальні правопорушення), суд ураховує крім даних про особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, також кількість кримінальних правопорушень, що входять до сукупності, тяжкість їх наслідків, вид сукупності й уважає за можливе керуватись принципом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

25. При цьому суд керується постановою Верховного Суду від 19.09.2019 у справі 223/100/17, де Верховний Суд виснував, що положеннями ч. 3 ст. 72 КК передбачено, що основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю злочинів складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно. Разом із тим, якщо остаточне покарання засудженому призначається на підставі ст. 70 КК (сукупність злочинів), із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим, а не складення, відповідно захід примусу у виді штрафу поглинається більш суворим покаранням, рішення про його самостійне виконання є хибним.

26. Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань суд не вбачає.

27. Суд також ураховує, що ОСОБА_4 раніше засуджений 25.10.2023 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

28. Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких визнаний винуватим за цим вироком, вчинив під час іспитового строку.

29. Верховний Суд у постанові від 14.09.2021 у справі № 127/25037/17 дійшов висновку, що у випадку вчинення злочину під час іспитового строку, покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком. Таким чином, законодавець звільнення від покарання з випробуванням не вважає невід`ємною частиною покарання, призначеного попереднім вироком, а лише способом виконання такого покарання, який змінюється на реальне відбування покарання у випадку вчинення нового злочину під час іспитового строку.

30. Також Верховний Суд у постанові від 27.08.2020 у справі № 127/10266/19 зробив висновок, що за змістом положень ст. 75 КК і ч. 3 ст. 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати на підставі ст. 71 КК остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Так, положеннями ч. 3 ст. 78 КК встановлено, що в разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими у статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Положення вказаної норми є імперативними, тобто обов`язковими для застосування.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 71 КК остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

31. Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 засуджений 25 жовтня 2023 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, вчинив нові кримінальні правопорушення у період іспитового строку, то суд вважає, що обвинуваченому необхідно визначити остаточне покарання відповідно до ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 78 КК України, шляхом шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком та призначити йому остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

32. У порядку, передбаченому ч. 5 ст. 72 КК України, обвинуваченому слід зарахувати у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту його затримання 25.04.2024 на підставі ухвали слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 25.04.2024 (справа № 534/1005/24 (провадження № 1-кс/534/187/24) (а.с. 51) - до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

33. Цивільний позов по справі не заявлявся.

34. Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до статті 100 КПК.

35. Документально підтверджені процесуальні витрати в даному кримінальному проваджені становлять загальну суму 200 гривень витрати на залучення експерта, які слід стягнути з обвинуваченого на користь держави у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

36. Під час судових дебатів прокурором заявлено клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, яке суд задовольняє з метою забезпечення виконання вироку суду в подальшому.

37. З цих підстав, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, ст. 65, 66, 70, 71, 72, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 15 ст. 615 КК України суд

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, частиною 1 статті 357 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень;

2. На підставі частини 1 статті 70, ст. 72 Кримінального кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 5 років.

3. На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до призначеного даним вироком покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 25 жовтня 2023 року (справа № 534/2202/23) та визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

4. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дати набрання вироком законної сили.

5. Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили обрати у виді тримання під вартою, залишивши його під вартою.

6. Зарахувати ОСОБА_4 у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 72 КК України, у строк покарання строк його досудового тримання під вартою з моменту його затримання 25.04.2024 на підставі ухвали слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 25.04.2024 (справа № 534/1005/24 (провадження № 1-кс/534/187/24) - до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

7. Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта та проведення експертизи у сумі 200,00 гривень.

8. Речові докази:

- банківську картку «Raiffeisen Bank» № НОМЕР_1 , яку було передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - залишити власнику ОСОБА_5 ;

- чорну шкіряну сумку «Karya» розміром 20х15 см, яку було передано на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - залишити власнику ОСОБА_5 ;

- порожнюю коробку з під соку « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (зверху в правому куті мається цінник із написом «55») - яка були вилучені та передані на зберігання до кімнати речових доказів ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області, - знищити;

- шкарпетки чоловічі чорні з орнаментом «Christophor» бамбук 40-45 розмір (зазначена вартість 35,00 грн), які були вилучені та передані на зберігання до кімнати речових доказів ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області, - знищити;

- коробку з під машинки для стрижки волосся акумуляторна «Geemy» модель GM 6136, яка була вилучена та передана на зберігання до кімнати речових доказів ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області, - знищити.

9. Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

10.У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

11.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

12.На вирок можуть бути подані апеляції до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

13.Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

14.Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

15.Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1