БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/64/24
Провадження №1-кс/497/207/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про розгляд заяви про відвід судді

06.03.24 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград, заяву прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про відвід судді,

ВСТАНОВИВ:

06.03.2024 року на розгляд судді Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 надійшла заява прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про відвід судді Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_6 в кримінальному провадженні за Єдиним унікальним № 497/64/24.

В обґрунтування заяви прокурор стверджує (зазначається дослівно), що «В Болградському районному суді розглядається обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000648 від 03.11.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України. Захищає інтереси обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 .

На сайті публікацій «Судово-юридична газета» 19.02.2024 розміщена публікація під назвою «На суд хотіли знайти управу і поставити суддів на місце - в черговому суді відбулись обшуки, а прокурор погрожував суддям».

Автор статті посилається на звернення голови Болградського районного суду ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя з приводу обшуків, проведених НАБУ в приміщеннях суду в рамках розслідування кримінального провадження за ч.3 ст. 368 (прийняття пропозиції, обіцянки або одержання службовою особою неправомірної вигоди) Кримінального кодексу.

Зі змісту статті йому, прокурору стало відомо, що в Болградському районному суді проводились обшуки, саме у когось із судів чи у приміщенні усього суду йому не відомо. Також за наявною інформацією ОСОБА_5 приймав участь в проведенні обшуку як адвокат, чиї інтереси він представляв, конкретного судді чи усього суду йому, прокурору не відомо. Крім цього, зі змісту публікації зазначено, що судді допитувались як свідки.

Вважає, що у адвоката ОСОБА_5 могли скластися довірчі стосунки з суддею ОСОБА_6 , зазначені обставини викликають сумніви у неупередженості судді ОСОБА_6 .

Враховуючи зазначене, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, заявляє відвід судді Болградського районного суду ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000648 від 03.11.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України».

В судовому засіданні призначеному на 06.03.2024 року:

-прокурор підтримав заяву, наполягав на її задоволенні, стверджував, що в заяві ним все викладено. Пояснив, що за наявною інформацією саме адвокат ОСОБА_5 приймав участь в проведених обшуках в суді, що наразі викликає у нього недовіру до судді ОСОБА_6 . Прокурор посилався на практику ЄСПЛ, яка вказує на те, що при наявності хоч якогось сумніву в об`єктивності судді, він має бути відведений. При цьому прокурор не зміг назвати хоча б одне рішення ЄСПЛ, яким він намагався оперувати в своїх поясненнях;

- захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заперечував доводи прокурора, та звернув увагу на те, що в статі, яка була розміщена в інтернет-виданні жодного посилання на нього як адвоката, який приймав участь під час проведених обшуків у Болградському районному суді - немає. Вказав на те, що його робоче місце офіційно зареєстровано в м.Ізмаїл Одеської області, фактично він проживає в м.Болград Одеської області, що прокурору достеменно відомо, однак на його адреси будь-яких запитів від прокурора не надходило. Відповідно до положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокату під час виконання своїх професійних обов`язків забороняється розголошувати відомості про своїх клієнтів та про справи, що їх стосуються.

На думку захисника, прокурором не надано жодних доказів на обґрунтування вказаного відводу, а викладено виключно припущення. Також вважав, що безпідставним є посилання прокурора на практику ЄСПЛ.

Розглянувши подану заяву, заслухавши пояснення присутніх сторін кримінального провадження, суд вважає, що заява прокурора необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини 1 статті 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Частиною 2 статті 80 КПК України закріплено право осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заявляти відвід судді з підстав, передбачених статтею 75 КПК України.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений положеннями статті 75 КПК України.

Слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою?статті 35 цього Кодексу?порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Завданням кримінального судочинства є захист прав особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини (ст.2 КПК України).

Статтею 6 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що здійснюючи правосуддя суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово «неупереджений» передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції «неупередженість» («безсторонність») судді», а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості доцільно керуватися джерелами міжнародного права, зокрема, принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої?Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР?(далі - Конвенція), зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

В?рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у?п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей?п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Судом встановлено, що в провадженні судді Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження №0000648 від 03.11.2023 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого?ст.263 ч.1 КК України. Захисником обвинуваченого в даному кримінальному провадженні є адвокат ОСОБА_5 .

Вказаний обвинувальний акт надійшов на розгляд судді Болградського районного суду Одеської області 10.01.2024 року. Ухвалою судді від 17.01.2024 року було призначено підготовче засідання на 15.02.2024 року, яке у подальшому було відкладено на 06.03.2024 року.

?Заявляючи відвід судді ОСОБА_6 прокурор посилається на сайт з публікацією «Судово-юридичної газети» від 19.02.2024 року, не додаючи до заяви про відвід змісту цієї публікації, та не пояснюючи, яким чином ця публікація стосуються судді ОСОБА_6 ..

Слід звернути увагу прокурора на те, що на офіційному сайті Вищої Ради правосуддя опубліковано повний текст повідомлення голови суду про втручання в діяльність суду, в якому викладено події, що мали місце 06.02.2024 року в Болградському районному суді Одеської області, і прокурор мав змогу ознайомитися з текстом цього повідомлення, принаймні в такий спосіб.

Безпідставним є посилання прокурора на те, що « … саме адвокат ОСОБА_5 приймав участь в проведених обшуках в суді, що наразі викликає у нього недовіру до судді ОСОБА_6 …», оскільки, до відома прокурора, в службовому кабінеті судді ОСОБА_6 обшук не проводився, і суддя здійснював правосуддя протягом дня без будь-яких обмежень чи перепон.

ЄСПЛ встановлює два виключення із належних сумнівів. Несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Castillo Algar 44). Сумніви мають бути засновані на фактичних обставинах; не припустимі гіпотези про можливий розвиток подій (Bulut).

А в даній заяві прокурор висказує саме якісь сумніви, які не ґрунтуються на фактичних обставинах.

Розглядаючи дану заяву прокурора, суд наголошує, що відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути мотивовані та відповідати підставам для відводу. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

А відтак, твердження прокурора, що «у адвоката ОСОБА_5 могли скластися довірчі стосунки з суддею ОСОБА_7 , викликають у нього, прокурора сумніви в неупередженості судді ОСОБА_6 » - є безпідставними, не доведеними, та такими, що не знайшли свого відображення під час розгляду заяви, та є виключно припущеннями прокурора.

Більш того, прокурор також міг перевірити інформацію, викладену в публікації, на яку він посилається, і в інший спосіб: прокуратура має в розпорядженні текст повідомлення голови суду про втручання в діяльність суду, що мало місце ще 06.02.2024 року, яке було надіслано на адресу Генерального прокурора, та на яке Одеською обласною прокуратурою надано відповідь голові суду.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов до переконання, що дії прокурора абсолютно не узгоджуються із завданням кримінального процесу, який передбачає зокрема швидкий судовий розгляд, а також порушує одну із засад кримінального провадження розумність строків, оскільки умисно затягує розгляд кримінального провадження по суті.

За таких обставин, має місце як зловживання процесуальним правом прокурора з метою затягування судового процесу, так і на подання заяви про відвід, що вимагає від суду відповідного реагування за допомогою передбачених законодавчих механізмів.

Таким чином, застосувавши при вирішенні питання щодо безсторонності судді ОСОБА_6 таку загальну засаду кримінального провадження як «верховенство права» у контексті розуміння його ЄСПЛ, суд дійшов висновку, що наведені прокурором обставини самі по собі не викликають сумнівів у неупередженості цього судді при вирішенні вказаного кримінального провадження, судом не встановлено жодних стосунків між суддею з одного боку, і адвокатом з іншого боку, які за своєю природою та ступенем є такими, що можуть свідчити про небезсторонність цього судді при вирішенні даної справи, доказів упередженості судді, які б викликали сумніви у стороннього спостерігача, у цьому кримінальному провадженні не надано і судом не встановлено. Тому, в ході розгляду відводу не встановлено одночасно за суб`єктивним та об`єктивним критеріями наявності підстав для відводу зазначеного судді від розгляду цієї справи.

Оскільки прокурор не довів наявності обставин, які б були підставою для відводу судді ОСОБА_6 , передбачених п.4 ч.1 ст.75 КПК, суд вважає, що слід відмовити прокурору у задоволенні заявленого відводу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75, 76,?80, 81 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні заяви прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про відвід судді Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню (Єдиний унікальний № 497/64/24) №0000648 від 03.11.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено і проголошено о 10:00 годині 11.03.2024 року.

Суддя: ? ? ? ? ______________ ОСОБА_1