Справа № 161/3884/24
Провадження № 1-кп/161/553/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 22 квітня 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004034, що надійшов з Луцької окружної прокуратури, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Луцька Волинської області, громадянки України, українки, із середньою освітою, заміжньої, працюючої оператором у ПрАТ «ЛуцькФуд», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівники Національної поліції відносяться до працівників правоохоронних органів.

Встановлено, що наказом Департаменту патрульної поліції від 10.10.2022 № 1291 о/с ОСОБА_6 призначено на посаду інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції та наказом Департаменту патрульної поліції від 02.08.2021 № 764 о/с ОСОБА_7 призначено на посаду поліцейського взводу № 2 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції.

Наведені вище працівники патрульної поліції, будучи у форменому одязі із знаками розрізнення, отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, заступили на чергування у складі групи реагування патрульної поліції «Цунамі 107» з 19 год. 00 хв. 29.12.2023 по 07 год. 00 хв. 30.12.2023, згідно розстановки сил та засобів роти № 3 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції співробітників патрульної поліції у м. Луцьку, затвердженої 30.12.2023 начальником управління патрульної поліції у Волинській області.

Відповідно до п. 2.1. посадових інструкцій, затверджених Наказом Департаменту патрульної поліції України № 4324 від 18.09.2018, поліцейський патрульної поліції відповідно до покладених на нього завдань під час несення служби здійснює: безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; первинне реагування на повідомлення про правопорушення (в тому числі ті, що надходять на планшет), а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, застосовуючи для цього передбачені законодавством права та повноваження; розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством; затримання осіб на підставах і в порядку, передбачених законодавством, а також доставляє затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення (у визначених законодавством порядку) до підрозділів Національної поліції України та/або суду.

В ході здійснення патрулювання по вул. Ковельській в м. Луцьку, виконуючи свої службові обов`язки по охороні громадського порядку, 30.12.2023, близько 01 години 15 хвилин, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримали через радіостанцію виклик про допомогу від групи реагування патрульної поліції «Цунамі 152» для зупинки транспортного засобу «Land Rover Rаnge Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого порушив правила дорожнього руху по вул. Івана Франка в м. Луцьку та намагається втекти від поліції.

В подальшому, автомобіль марки «Land Rover Rаnge Rover» був зупинений групою реагування патрульної поліції «Цунамі-152» в м. Луцьку на вул. Старицького, поблизу будинку № 2 , куди на виклик про допомогу прибула група реагування патрульної поліції «Цунамі-107».

Після зупинки транспортного засобу, 30.12.2023, близько 01 години 20 хвилин, під час затримання водія вищевказаного транспортного засобу, ОСОБА_4 , яка була пасажиром транспортного засобу, умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, а також те, що ОСОБА_6 являється працівником правоохоронного органу та безпосередньо виконує свої службові обов`язки, долонею правої руки нанесла три удари в ділянку обличчя поліцейському ОСОБА_6 , заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді садна на перехідній каймі нижньої губи по центру, яке, згідно висновку судово-медичного експерта № 15 від 05.01.2024, за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення та не оспорювала фактичних обставин, пояснивши при цьому, що правильно розуміє зміст пред`явленого їй обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності її позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченій та іншим учасникам судового провадження порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачена ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, вид шкоди, мотив і мету, а також форму вини, суду дала показання, що дійсно вона була пасажиром транспортного засобу «Land Rover Rаnge Rover», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був зупинений працівниками патрульної поліції в м. Луцьку на вул. Старицького, поблизу будинку № 2 , і, після зупинки транспортного засобу, 30.12.2023, близько 01 години 20 хвилин, під час затримання водія вищевказаного транспортного засобу, вона долонею правої руки нанесла три удари в ділянку обличчя поліцейському ОСОБА_6 .

Не заперечила кваліфікацію кримінального правопорушення, що усвідомлювала, що ОСОБА_6 є працівником правоохоронного органу та безпосередньо виконує свої службові обов`язки, а також, що своїми діями спричинила ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження, що вказані в обвинувальному акті. Крім того, вказала, що в повному обсязі відшкодувала завдані потерпілому збитки.

У вчиненому щиро розкаялася, запевнила, що зробила для себе належні висновки, просила суворо її не карати та при призначенні покарання застосувати ст. 75 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні повністю ствердив показання обвинуваченої ОСОБА_4 щодо фактичних обставин справи, жодних претензій до обвинуваченої не має, завдані моральні та матеріальні збитки йому відшкодовані в повному обсязі, просив обвинувачену суворо не карати, про що подав письмову заяву.

Під час судових дебатів прокурор Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 просила призначити обвинуваченій покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням.

Крім повного визнання своєї вини самою обвинуваченою ОСОБА_4 , її винність в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, підтверджується зібраними під час досудового провадження доказами, фактичні обставини яких ніким не оспорюються, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, згідно з ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів і дані про особу винної.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, та добровільне відшкодування завданого збитку, що передбачено п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила умисний нетяжкий злочин проти авторитету органів державної влади щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, однак раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалася, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала, щиро розкаялася, її поведінка в суді свідчить про щире каяття та усвідомлення незаконності вчинених нею дій, в судовому засіданні засуджувала свою поведінку, висловлювала щирий жаль з приводу вчиненного та готовність нести покарання, запевнила, що зробила для себе належні висновки та в подальшому не буде вчиняти кримінальних правопорушень, тяжких наслідків не настало, повністю відшкодувала завдані потерпілому матеріальні та моральні збитки, останній будь-яких претензій до обвинуваченої не має, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, заміжня, офіційно працевлаштована, тому суд, з врахуванням наведеного, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченої, її критичного відношення до скоєного та беззаперечного визнання своєї вини, думки потерпілого, наявності пом`якшуючих покарання обставин та відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також приймаючи до уваги принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що її виправлення та перевиховання можливе без відбування покарання та призначає покарання за ч. 2 ст. 345 КК України, в межах санкції частини статті, у виді обмеження волі, із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Перешкоди, визначені ч. 3 ст. 61 КК України, для застосування до обвинуваченої покарання у виді обмеження волі, відсутні.

На думку суду обрана міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Даних щодо наявності у кримінальному провадженні речових доказів, процесуальних витрат та накладення арештів на майно прокурором не надано.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, призначивши покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1