Справа № 308/7575/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000563 від 26.05.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст.200, ч.3 ст.357, ч.1 ст.361 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області на розгляді перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000563 від 26.05.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст.200, ч.3 ст.357, ч.1 ст.361 КК України.

31.05.2024 до суду надійшло кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000716 від 11.03.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.190 КК України

Прокурор в судовому засіданні клопотав про об`єднання вказаних кримінальних проваджень в одне провадження.

Захисник в судовому засіданні щодо об`єднання кримінальних проваджень заперечив.

У судовому засіданні обвинувачений вважав за можливе об`єднати кримінальні провадження стосовно нього в одне.

Заслухавши думку учасників судового розгляду суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. У разі якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Згідно зі ст. 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних.

З контекстного аналізу вказаних норм кримінального процесуального закону випливає, що законодавець передбачив можливість, а не обов`язок прийняття слідчим, прокурором, судом рішення про об`єднання матеріалів кількох досудових розслідувань або кримінальних проваджень в одне, в разі виявлення вказаних у законі підстав для цього.

Заслухавши думку прокурора, який вважав за необхідне об`єднати вказані кримінальні провадження в одне провадження, враховуючи думку обвинуваченого, який вважав за можливе об`єднати вказані кримінальні провадження, враховуючи положення ст.334 КПК України, суд вважає за доцільне об`єднати кримінальні провадження в одне провадження, що буде сприяти більш повному та об`єктивному та швидкому розгляду даних кримінальних проваджень.

Також, прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою закінчується 11.06.2024. Також зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.190 КК України, а також існують ризики переховування останнього від суду, з метою уникнення відповідальності за вчинене, переховуватись від суду, незаконного впливу на учасників кримінального провадження, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши доводи учасників судового провадження, виходячи з вимог ст. 331 КПК України, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення

Згідно ч. 3 ст. 199 цього Кодексу обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 травня 2024 року продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, а саме до 11 червня 2024 року, обраний ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 13 березня 2024 року.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваного, обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язана із необхідністю запобігання ризикам, передбачених ст.177 КПК України.

Підставами застосування запобіжних заходів є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч.1ст.177 КПК України.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Суду не надано достатньо доказів на підтвердження тих обставин, які б свідчили про наявність необґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим злочину та наявність підстав вважати, що ОСОБА_4 залишаючись на волі, не буде ухилятись від суду, впливати на учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, на переконання суду, наявні підстави для продовження строку тримання обвинуваченому ОСОБА_4 під вартою, що обумовлено необхідністю завершення судового розслідування у кримінальному провадженні та відсутністю на даний час підстав для зміни запобіжного заходу з триманням під вартою на більш м`який запобіжний захід, оскільки такий обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, крім того судом не на даний час не закінчено розгляд.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховуючи тяжкість злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, а також те, що на даний час судовий розгляд у даному кримінальному провадженні не завершено, ризики передбачені ст.177 КПК України, у зв`язку з якими відносно останнього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою не зменшились, а менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання ОСОБА_4 покладених на нього згідно кримінально-процесуального законодавства України обов`язків, а тому суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу та необхідним продовжити йому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 27, 314-316, 369-372, 392 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000716 від 11.03.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.190 КК України, об`єднати в одне провадження з кримінальним провадженням № 0000563 від 26.05.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст.200, ч.3 ст.357, ч.1 ст.361 КК України

Присвоїти об`єднаному кримінальному провадженню номер № 308/7575/22.

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст.200, ч.3 ст.357, ч.1 ст.361, .2 ст.121, ч.2 ст.190 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, на період судового розгляду кримінального провадження, але не більше шістдесяти днів.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується 01 серпня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1