Справа № 132/1187/24
Ухвала

Іменем України

15 квітня 2024 року місто КАЛИНІВКА

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка Вінницької області клопотання слідчого СВ ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000146 від 08 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , звернувся до суду із вказаним клопотанням.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 08.04.2024р. до ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області звернулась ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 про те, що 04.04.2024р. невідома особа шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, вчинила крадіжку металевого кутника довжиною 3,5 метра розміром 70*70*8 мм, який знаходився на подвір`ї її домогосподарства, чим завдала матеріальної шкоди на суму 700 гривень. В ході проведення першочергових слідчих (розшукових) дій встановлено, що вищевказану крадіжку вчинив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який в подальшому продав викрадене майно своєму знайомому ОСОБА_7 14.04.2024р. до відділення поліції звернувся із заявою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який добровільно видав працівникам поліції сталевий кутник, який йому продав ОСОБА_6 . В ході огляду даного кутника встановлений, що вказаний металевий виріб сталевий, рівносторонній, розмірами 70*70*8мм, довжиною 3,5м, д0 70мм ширина полок, 9мм товщина металу, а довжина 3,5м. Вказаний кутник було оглянуто та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Необхідність в арешті вилученого сталевого кутника обґрунтовується наявністю підстав вважати, що він є предметом, що є об`єктом кримінально протиправних дій, а отже являється речовим доказом в кримінальному провадженні та незастосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадженні призведе до втрати речових доказів, що перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні. Беручи до уваги вищевикладене, з метою накладення арешту на тимчасово вилучене майно, слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

Слідчий, прокурор та власник майна, щодо якого вирішується питання про арешт в судове засідання не з`явилися, про дачу та час судового розгляду були повідомлені в передбаченому законом поряду, із заявами про відкладення розгляду клопотання не звертались, а тому їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши подане клопотання та додані до нього письмові документи, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000146 від 08 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В ході досудового розслідування, відповідно до заяви ОСОБА_7 від 14.04.2024р. останнім було добровільно видано працівникам поліції металевий кутник 70*70мм, довжиною 3,5 м., який відповідно до постанови слідчого СВ ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 від 14.04.2023р. визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. …Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частина 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів, при цьому вимогами згаданої статті визначено, що у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частина 5 ст. 171 КПК України визначає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Таким чином, з урахуванням обставин зазначеного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом правових підстав для накладення арешту на майно шляхом заборони для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, відчужувати та розпоряджатися будь-яким чином даним майном.

Слідчим суддею враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності та наслідки арешту майна для власника майна, а також те, що у разі ненакладення арешту на майно до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню, є достатні підстави вважати, що це майно може бути пошкоджене або можуть настати інші наслідки, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню.

Органом досудового розслідування надано достатньо доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення. Правові підстави для арешту майна в межах даного провадження підтверджуються матеріалами досудового розслідування. Зазначене майно у клопотанні слідчого є доказом у кримінальному провадженні, а тому накладення на нього арешту необхідно для його збереження.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя прийшов до переконливого висновку, що для ефективного розслідування даного кримінального провадження, орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 309, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000146 від 08 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, що було видане відповідно до заяви ОСОБА_7 від 14.04.2024р. та яке відповідно до постанови слідчого СВ ВП №1 Хмільницького РПВ ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 від 14.04.2024р. визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а саме кутник сталевий рівносторонній 70*70*8мм, довжиною 3,5м.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000146 від 09 квітня 2024 року.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя