Справа № 481/999/24
Провадж.№ 1-кс/481/401/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2024 року Слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_6 погоджене прокурором Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000263 від 09.05.2024 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою:

відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомиколаївка, Новобузького району, Миколаївської області, українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, в силу вимог ст. 89 КК України, такого, що не має судимості, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.06.2024 року до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000263 від 09.05.2024 року.

Клопотання обґрунтоване тим що, на початку березня 2022 року, в денний час, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 проходив по дорозі, розташованій на околиці с. Добре Баштанського району Миколаївської області, по якій 01.03.2022 рухалася колона військових рф, що вторглися на територію України, де на узбіччі даної дороги побачив вибуховий пристрій, а саме: гранату типу Ф-1, що відноситься до категорії боєприпасів. В цей час у ОСОБА_4 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на придбання вищевказаного бойового припасу, з метою подальшого його зберігання та збуту, без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на придбання бойових припасів, для власних цілей, порушуючи вимоги Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і холощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, достовірно знаючи, що у нього відсутній дозвіл на зброю, розуміючи, що вказаний предмет, а саме: граната типу Ф-1 є бойовим припасом, та її необхідно у встановленому законом порядку здати до відповідних органів влади, в той же день, а саме на початку березня 2022 року, в денний час, ОСОБА_4 перебуваючи по дорозі розташованій на околиці с. Добре Баштанського району Миколаївської області, взяв вищевказану гранату, що знаходилася на узбіччі даної дороги та переніс її до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , таким чином незаконно придбав боєприпас, без передбаченого законом дозволу та незаконно переніс його до місця проживання.

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, направлений на незаконне зберігання боєприпасів, на початку березня 2022 року, в денний час, точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не представилося можливим, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що у нього відсутній дозвіл на придбання, носіння та зберігання бойових припасів, розуміючи, що вказаний предмет, а саме: граната типу Ф-1 є бойовим припасом, та її необхідно у встановленому законом порядку здати до відповідних органів влади, приніс її до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де почав зберігати, таким чином зберігав бойовий припас до 24.06.2024 без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, направлений на незаконний збут бойових припасів, ОСОБА_4 24.06.2024 близько о 12:40 годині, з метою власного збагачення, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій, перебуваючи на АДРЕСА_1 , а саме неподалік від будинку АДРЕСА_3 , незаконно збув ОСОБА_7 , гранату типу Ф-1 за суму грошових коштів в розмірі 1200 грн., тобто вчинив незаконний збут бойового припасу, без передбаченого законом дозволу.

З долучених до клопотання доказів вбачається, що 09.05.2024 року відомості за вказаним фактом внесено до ЄРДР та зареєстровано кримінальне провадження за №0000263 з правовою кваліфікацією ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

24.06.2024 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 25.06.2024 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, спробам незаконного впливу на свідка, а також ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, слідчий ініціював застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 з посиланням на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, а також на наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, просив задовольнити клопотання слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що він вину визнає, намірів переховуватися від органів досудового розслідування та вчиняти тиск на свідка не має. Вважає, що ініційований щодо нього слідчим запобіжний захід у виді тримання під вартою, є занадто суворим.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити у задоволенні клопотання, та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши доводи прокурора ОСОБА_3 , пояснення підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 та перевіривши матеріали кримінального провадження, прихожу такого висновку.

Згідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, доведено наданими слідчим доказами кримінального провадження: витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000263 від 09.05.2024 року; рапортом старшого інспектора чергового відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 від 09.05.2024 року; рапортами старшого оперуповноваженого СКП ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 від 09.05.2024 року; довідкою старшого слідчого СВ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 09.05.2024 року; протоколом огляду місця події від 09.05.2024 року; висновком експерта № СЕ-19/112-24/6894-ВТХ від 28.05.2024 року; повідомлення заступника начальника ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції № 1398/16-2024 від 05.06.2024 року; супровідним листом старшого оперуповноваженого СКП ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_10 ; протоколом огляду від 24.06.2024 року; актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 24.06.2024 року; довідками про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 24.06.2024 року; рапортом помічника чергового СМ ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_11 від 24.06.2024 року; рапортом старшого уперуповноваженого СКП ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліці ОСОБА_10 від 24.06.2024 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.06.2024 року; повідомленням начальника СКОЗ Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_12 № 7732/64-2024 від 07.06.2024 року; повідомленням про підозру від 25.06.2024 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 25.06.2024 року.

При цьому, на думку слідчого судді, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.1, п.3 та п. 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відсутність міцних соціальних зв`язків, вказує на наявність ризику можливого ухилення підозрюваного ОСОБА_4 від досудового розслідування та суду, оскільки покарання за злочин у вчиненні якого він підозрюється, за ч.1 ст.263 КК України передбачає позбавлення волі на строк до семи років, а він як особа, яка раніше судима, хоча судимість погашена, про що свідчить довідка № від 21.05.2024 року, обізнаний про санкцію цієї статті.

Також, ОСОБА_4 03.02.2021 раніше був засуджений Єланецьким районним судом Миколаївської області, згідно ст.70, ч.1 ст.357, ч.1 ст.185 КК України, вид покарання: обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік. Таким чином, ОСОБА_4 , на шлях виправлення не став, вчинив нове кримінальне правопорушення, що вказує на наявність ризику можливого вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Крім того, ОСОБА_4 відоме місце проживання свідка, якому він збув бойовий припас, що також може спричинити ризик їх подальшого спілкування, у ході якого ОСОБА_4 , з метою уникнення відповідальності, може впливати на нього. Наявність в матеріалах кримінального провадження протоколу його допиту, не є остаточною інформацією для постановлення судового рішення щодо винуватості чи невинуватості особи, оскільки, виходячи з принципу безпосередності судового розгляду свідок підлягає допиту в судовому засіданні під час судового розгляду справи.

Встановлені в судовому засіданні факти та обставини приводять до висновку про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідка у цьому ж кримінальному провадженні та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, суд приходе висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, його майновий стан та стан здоров`я.

Так ОСОБА_4 не одружений, не працює, неповнолітніх дітей не має, проживає не за місцем реєстрації, раніше судимий, але в силу ст. 89 КК України, визнаний таким, що не має судимості.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Відповідно до пункту 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Враховуючи зазначене саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, на стійке переконання слідчого судді, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та зможе запобігти ризикам наявним та доведеним під час розгляду клопотання.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, за результатами розгляду клопотання, оцінивши в сукупності обставини кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані про його особу, а також обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу та визначені положеннями ст. 178 КПК України, приходить до переконання про необхідність визначення розміру застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі.

При визначенні розміру застави, який можна вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя враховує доведення існування ризиків визначених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, дані про особу підозрюваного, його майновий стан, тяжкість та обставини кримінального правопорушення, у якому він обґрунтовано підозрюється, та вважає, що заставу слід визначити у розмірі - п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України

Керуючись ст.176-178,182,183,194,196,197, 205,369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_6 погоджене прокурором Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомиколаївка, Новобузького району, Миколаївської області, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, починаючи з моменту його затримання, тобто з 24 червня 2024 року 12:49 до 22 серпня 2024 року 12:49 включно, з утриманням його в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60460 (шістдесят тисяч чотириста шістдесят) гривень 00 копійок та обов`язки, з числа передбачених ст.194 ч. 5 КПК України, які будуть покладені на нього у разі внесення застави:

1. Прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП України в Миколаївській області в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, а також прокурора або суду.

2. Не відлучатися з місця проживання в АДРЕСА_1 , без дозволу зазначених осіб.

3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_4 та надати для виконання начальнику ВП № 1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області, прокурору, а також спрямувати до ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Новобузького відділу Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 .

Строк дії ухвали до 22 серпня 2024 року включно.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.376 КПК України повний текст ухвали проголошений о 16:30 год. 26.06.2024 р. в залі судових засідань в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1