Справа № 592/1158/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2024 року Сумський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження №0000130 від 29.07.2022 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, надійшло із Сумського апеляційного суду.

12.04.2024 прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у виді домашнього арешту терміном на 60 діб з встановленням окремих обмежень: заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв; зобов`язати прибувати за кожною вимогою суду; носити електронний засіб контролю; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади паспорт для виїзду за кордон. Обґрунтовував його тим, що справа продовжується слухатися по суті, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а тому є підстави вважати, що побоюючись позбавлення волі, він зможе переховуватись від суду, може незаконно впливати на потерпілих та свідків, оскільки добре знайомий з ними, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор просить задовольнити клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у виді домашнього арешту терміном на 60 діб з встановленням окремих обмежень.

Потерпіла підтримала клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_6 , його захисник проти продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечували. Захисник зазначав, що прокурором не доведено наявність того, що ризики не зменшились зі спливом часу, вважав, що не має підстав для застосування даного виду запобіжного заходу, процесуальна поведінка обвинуваченого на час розгляду справи в суді належна, а тому просив змінити даний запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілої, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора.

Ухвалою суду від 08.03.2024 року ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби. Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під домашнім арештом спливає 06.05.2024 року.

Вирішуючи питання про продовження строків домашнього арешту, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, наявність ризику, що останній може переховуватись від суду, в судовому засіданні не допитані свідки обвинувачення, а обвинувачений може вплинути на їх свідчення, також не допитано обвинуваченого, який винним себе не визнає, а тому може здійснити спроби перешкодити подальшому розгляду справи та встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а тому, враховуючи наявність викладених ризиків, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне продовжити відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арештув певний період доби строком на два місяці.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт в судовому засіданні не встановлено.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашньому арешту відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту терміном на 60 діб, тобто до 21 червня 2024 року включно.

Встановити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обмеження:

заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв;

зобов`язати прибувати за кожною вимогою суду;

носити електронний засіб контролю;

утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідного органу державної влади паспорт для виїзду за кордон.

Контроль за організацією виконання ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні- ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1