справа № 208/564/23
№ провадження 1-кп/208/165/24
ВИРОК

Іменем України

26 лютого 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000942 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, офіційного працевлаштування не мав, не одружений, фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.07.1999 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 142 ч. 3 КК України (в редакції 1960 року) до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 02.12.2004 року, умовно-достроково з невідбутим терміном 4 місяці 4 дні;

- 23.09.2005 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 186 ч.2, 71 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі, звільнився 03.10.2008 року, умовно-достроково, з невідбутим терміном 10 місяців 16 днів;

- 21.04.2010 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. 185 ч.2, 263 ч. 1, 186 ч.2, 263 4.2, 309 ч.2, 307 ч.2, 70 ч. 1, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 02.04.2015 року по відбуттю покарання;

- 14.07.2015 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ст. ст. 309 ч. 2, 263 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 15.10.2015 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 та 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 24.12.2015 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.1 ст. 263, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 12.04.2016 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 та 4 ст. 70 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі, звільнився 05.10.2017 року умовно достроково на невідбутий термін 1 рік 5 місяців 17 днів;

- 21.02.2019 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до 4 років 10 місяців позбавлення волі;

- 09.10.2019 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 357, ч. 1 та 4 ст. 70 КК України до 4 років 10 місяців позбавлення волі, звільнений 11.10.2022 року по відбуттю строку покарання;

- 30.03.2023 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ст. ст. 185 ч.4, 15 ч.2 185 ч.4 КК України до 5 років 1 дня позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. 185 ч.4 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за умисні, направлені проти чужої власності кримінальні правопорушення, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знов вчинив низку аналогічних злочинів.

Близько опівночі 08.11.2022 року, ОСОБА_4 знаходився в 1-му під`їзді будинку АДРЕСА_2 , де на сходовому майданчику між 4 та 5 поверхами побачив дитячу коляску.

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, Богославський діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року (продовженого по теперішній час в законодавчому порядку), впевнившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу таємно викрав дитячу коляску «Active by adamex», яка на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , після чого залишив місце вчинення злочину, в подальшому розпорядився майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій майнової шкоди в сумі 2 775 гривень.

Близько 01.00 години 21.11.2022 року, ОСОБА_4 перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , побачив припаркований напроти 4 під`їзду зазначеного будинку автомобіль марки «MERCEDES-benz Vito 111CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , належний на праві приватної власності ОСОБА_7 , та який перебуває у користуванні ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_9 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року (продовженого по теперішній час в законодавчому порядку), за допомогою невстановленого під час слідства предмету, розбив скло задніх дверей автомобіля, після чого через утворений отвір проник рукою до багажного відділення автомобіля, тобто до сховища, звідки таємно викрав електросамокат «KUGO М365 PRO» вартістю 13 291 грн. та набір автомобільних ключів на 108 предметів HANS ТК-108 вартістю 2 630 грн., які на праві приватної власності належать ОСОБА_8 , чим заподіяв останньому майнову шкоду на загальну суму 15 921 гривні.

Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_9 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, майном в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Приблизно о 23.00 годині 23.12.2022 року, ОСОБА_4 знаходився в 2-му під`їзді будинку АДРЕСА_4 , де виявив, що двері квартири АДРЕСА_5 не зачинені.

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_9 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, через відкриті вхідні двері проник до вищевказаної квартири, звідки діючи повторно, в умовах воєнного стану введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року (продовженого по теперішній час в законодавчому порядку), таємно викрав телевізор «Kivi 32HR50GU» та пульт до нього, які на праві приватної власності належать ОСОБА_10 , після чого залишив місце вчинення злочину.

В подальшому, ОСОБА_9 розпорядився викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 4 583,33 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів щодо його винуватості, так як свою вину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, обставини його скоєння, визнає у повному обсязі. Ці обставини розуміє вірно, це його добровільна та достеменна позиція. Розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений пояснив суду, що він раніше неодноразово судимий. Тривалий час відбував покарання у виді позбавлення волі. Звільнившись з місць позбавлення волі не зміг працевлаштуватись та заробляти на життя. Окрім цього став вживати наркотичні засоби.

З потерпілою ОСОБА_11 він раніше не знайомий. Дійсно опівночі 08.11.2022 року він перебував у свого знайомого, в будинку АДРЕСА_2 . Спускаючись по сходах на сходовому майданчику побачив дитячу коляску. Скориставшись, що нікого поряд не було, з корисливих мотивів її викрав. Колиску продав знайомій, гроші витратив на власні потреби.

Вночі 21.11.2022 року він проходив по двору одного з будинків по АДРЕСА_3 . Побачив мікроавтобус «Mерседес», і через скло, в середині автомобіля побачив еклетросамокат. Вирішив його викрасти, та розбивши заднє скло витяг електросамокат та набір ключів. Власника та користувача автомобіля раніше не знав. Викрадене продав, гроші витратив на власні потреби.

Потерпілий ОСОБА_12 йому раніше знайомий. Неприязливих стосунків з ним не було. Ввечері 23.12.2022 року він від знайомих дізнався, що двері квартири ОСОБА_12 не зачинені. Він знав, що у власності ОСОБА_12 є телевізор і вирішив його викрасти. Прийшов до квартири ОСОБА_12 , відкрив незачинені двері та зайшов в приміщення квартири. Харченко спав, і він скориставшись цим викрав телевізор та пульт від нього. Залишив квартиру та викрадене продав. Гроші витратив на власні потреби.

Вину у скоєнні злочинів визнає повністю та щиро кається у скоєному.

Враховуючи клопотання Богославського про недоцільність дослідження у судовому засіданні доказів його винуватості, позицію прокурора, який не заперечував, при з`ясуванні обставин справи та доказів на їх підтвердження, обмежитись допитом обвинуваченого, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, вважаються встановленими в судовому засіданні, не потребують окремого дослідження у ході судового розгляду і це враховується судом при постановленні вироку.

Аналізуючи викладене за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження та визначеного обсягу доказів на їх підтвердження, керуючись законом, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, сукупності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії вірно кваліфіковано:

- за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану;

- за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до сховища, вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану;

- за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану;

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає визнання ним своєї вини та щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів під час досудового розслідування та судового слідства.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає рецидив злочинів.

Згідно зі статтями 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_9 виду та міри покарання, суд враховує характер скоєних ним кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжких корисливих злочинів, особу обвинуваченого, який є раніше неодноразово судимим, скарг на його поведінку у побуті за місцем мешкання не надходило, враховує обставини які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Вид покарання за вчинення злочину передбаченого ч.4 ст. 185 КК України визначений безальтернативно позбавлення волі, і тому за відсутністю підстав передбачених ст. 69 КК України, саме він судом і застосовується.

За вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.03.2023 року, ОСОБА_9 засуджений до 5 років 1 дня позбавлення волі, тобто до покарання, яке належить відбувати реально.

Злочини за кримінальним провадженням яке розглядається, інкриміновані ОСОБА_9 датами вчинення до постановлення попереднього вироку.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Частиною 4 зазначеної статті встановлено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, принцип індивідуалізації покарання, позицію державного обвинувачення, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливо тільки шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі, з відбуттям покарання в кримінально виконавчій установі закритого типу.

Норми кримінального законодавства наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Обране покарання не повинно становити істотну диспропорцію, тобто бути адекватним вчиненому та не становити «особистого надмірного тягаря для особи», повинно відповідати справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи, і тому остаточна міра покарання не визначається судом в розмірі, який би суттєво перевищував мінімально встановлену санкцією ч.4 ст. 185 КК України.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по проведенню судових експертиз, згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов по справі не заявлені.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання, у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.03.2023 року, більш суворим покаранням за теперішнім вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, початок строку відбуття ОСОБА_4 призначеного покарання, рахувати з 09.02.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судових експертиз у загальній сумі 1 155, 08 гривень.

Речові докази по справі: дитячу коляску «Active by adamex», яка знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , знявши арешт з майна залишити у власника, електросамокат «KUGO М365 PRO», який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 залишити у останнього, телевізор «Kivi 32HR50GU» та пульт до нього, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Кам`янського РУП, знявши арешт з майна повернути потерпілому ОСОБА_10 .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 в кримінальному провадженні не обирався.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1