Справа № 196/389/24
№ провадження 1-кп/196/39/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року смт Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні в смт Царичанка Дніпропетровської області кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000005 від 17.01.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, маючого на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , колишній військовослужбовець військової служби за контрактом на посаді електрик 1 відділення технічного обслуговування бронетанкової техніки ремонтного взводу ремонтної роти бронетанкового озброєння і техніки ремнтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні "солдат", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до витягу з наказу № 105 командира військової частини НОМЕР_1 від 22.05.2020 року (по стройовій частині), матроса запасу ОСОБА_6 , зарахованого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 22 травня 2020 року № 98-PC для проходження військової служби за контрактом, призначеного на посаду електрика 1 відділення технічного обслуговування бронетанкової техніки ремонтного взводу ремонтної роти бронетанкового озброєння і техніки ремонтно-відновлювального батальйону, з 22 травня 2020 року зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Згідно зі ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст.ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, солдат ОСОБА_6 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 19 квітня 2021 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , у зв`язку з чим наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №91-РС від 17травня 2021 року йому було призупинено військову службу, дію контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, призупинений строк військової служби, вислугу років у військовому званні, вислугу років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, виплату грошового та здійснення продовольчого, речового забезпечення, а наказом командира № 91 від 17 травня 2021 року - ОСОБА_6 з 19 квітня 2021 року виключено зі всіх видів забезпечення, а з 17 травня 2021 року (на дату призупинення служби) - виключено із списків особового складу частини НОМЕР_1 .

19 серпня 2015 року рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області по справі №196/899/15-ц постановлено стягувати з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 15 липня 2015 року і до досягнення старшою дитиною повноліття.

06 вересня 2017 року на підставі виконавчого лиса № 196/899/15-ц Царичанським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (теперішня назва - Слобожанський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса)) відкрите виконавче провадження №54647852 з примусового виконання виконавчого листа Царичанського районного суду Дніпропетровської області..

Солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, та проходячи її в посаді електрика 1 відділення технічного обслуговування бронетанкової техніки ремонтного взводу ремонтної роти бронетанкового озброєння і техніки ремонтно- відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 , достовірно знаючи про те, що згідно рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області по справі №196/899/15-ц від 19 серпня 2015 року, з нього належить стягувати на користь ОСОБА_7 , аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 15.07.2015 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, в період часу з 15 липня 2015 року по 01 січня 2024 року, діючи з прямим умислом, направленим на злісне ухилення від сплати аліментів, являючись працездатним, маючи можливість сплачувати аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання неповнолітньої та малолітньої дитини, на неодноразові попередження про кримінальну відповідальність не реагував, з метою приховування доходів, офіційно ніде не працював, заходів щодо офіційного працевлаштування не вживав, для отримання стабільного доходу на облік до Дніпровського управління Дніпровської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості з метою отримання статусу безробітного не став та заходів, спрямованих на погашення заборгованості по аліментах не вживав, до суду про зменшення розміру суми виплати аліментів не звертався, протягом тривалого часу, маючи тимчасовий заробіток, з метою ухилення від сплати аліментів не повідомляв у державну виконавчу службу про свій дохід, чим приховував фактичний дохід, у зв`язку із чим за період з 15 липня 2015 року по 01 січня 2024 року, утворилась заборгованість зі сплати аліментів у сумі 227 258,58 гривень, які добровільно ОСОБА_5 не сплатив.

Таким чином, ОСОБА_6 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.164 Кримінального кодексу України, а саме злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Вищевказані обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернулася до суду з клопотанням про розгляд вчиненого ОСОБА_6 кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно із заявою ОСОБА_6 від 21.03.2024 року щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю його захисника адвоката ОСОБА_8 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 Кримінального кодексу України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_6 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

У матеріалах кримінального провадження також наявна заява потерпілої ОСОБА_7 від 22.03.2024 року, в якій вона повністю згодна із встановленими органом дізнання обставинами, вчиненого ОСОБА_6 кримінального проступку, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, відповідно до ст. 394 ч. 1 КПК України, та подала письмову заяви про розгляд обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 у спрощеному порядку без судового розгляду у судовому засіданні, за її відсутності.

Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_6 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслала до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження №0000005, в якому виклала клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснюється.

На підставі частини 2 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, а також відомості про особу обвинуваченого.

Суд враховує, що ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся.

Наведені обставини суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлені.

Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до ст. 65 Кримінального кодексу України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, не працює.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе призначення йому покарання у вигляді громадських робіт, таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 не обирався.

Керуючись ст.ст.302, 368, 370, 374, 381, 382, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.164 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у виді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Царичанський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1