КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 19 лютого 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 19.02.2024 задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 на 60 діб, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.04.2024, включно. Початком відліку продовження строку тримання під вартою ухвалено вважати з моменту закінчення строку дії попередньої ухвали, тобто з 24.02.2024.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю або визначити розмір застави, як альтернативний запобіжний захід, в межах п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначала, що зазначені у клопотанні ризики є виключно припущеннями органу досудового

____________________________________________________________________________

Справа № 752/18926/23 Слідчий суддя - ОСОБА_9

Апеляційне провадження № 11-сс/824/2327/2024 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

розслідування щодо наявності їх існування, не доведені у судовому засіданні, та не підтверджуються матеріалами, долученими до клопотання.

При розгляді клопотання слідчий суддя жодним чином не перевірив та не зазначив в своєму рішенні обов`язкові обставини, визначені п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

При цьому, відомостей щодо виключних обставин для тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.

Заявлені у клопотанні слідчого ризики в сукупності із тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою, без альтернативи визначення розміру застави.

Також, апелянт звертала увагу, що слідчим суддею не взято до уваги погіршення стану здоров`я ОСОБА_7 в умовах тримання під вартою та необхідності проведення медичного огляду.

Аналіз поведінки ОСОБА_7 в аспекті вказаних обставин також свідчить про відсутність потреби застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зокрема, ОСОБА_7 має постійне місце проживання та реєстрації, міцні соціальні зв`язки, під час затримання жодного супротиву не чинив. Під час досудового розслідування, проведення слідчих дій, участі в судових засіданнях демонстрував належну процесуально поведінку, не має статусу підозрюваного, чи обвинуваченого в рамках інших кримінальних проваджень.

Крім того, на переконання апелянта, у суду немає обґрунтованих підстав для не визначення розміру застави, і достатнім для гарантування виконання обов`язків та помірним для підозрюваного розміром застави в даному кримінальному провадженні може бути застава від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у відповідності до вимог п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 в режимі відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 30.01.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 307 КК України, за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Згідно матеріалів клопотання, зокрема даних протоколу затримання від 23.11.2023, цього ж дня о 09 год. 19 хв. в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_7 .

23.11.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому повторно, у великих розмірах, організованою групою, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24.11.2023 підозрюваному ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, до 21.01.2024.

Постановою першого заступника керівника Київської міської прокуратури від 10.01.2024 строк у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 23.02.2024.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17.01.2024 щодо підозрюваного ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави до 23.02.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.02.2024 продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, до п`яти місяців, тобто до 23.04.2024, включно.

14.02.2024 слідчий СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 на 60 днів, без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 19.02.2024 задоволено клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 на 60 діб, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.04.2024, включно.

Початком відліку продовження строку тримання під вартою ухвалено вважати з моменту закінчення строку дії попередньої ухвали, тобто з 24.02.2024.

З такими висновками частково погоджується і колегія суддів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що при прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, оцінюючи їх достатність для висновку про причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у провадженні достатньої сукупності доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Слідчим суддею також досліджено доводи клопотання слідчого щодо обставин, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про продовження щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та встановлено, що органу досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, без проведення яких закінчення досудового розслідування є неможливим.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя станом на день розгляду клопотання дійшов правильного висновку про продовження їх існування, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на характер та наслідки кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження відомості і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На переконання колегії суддів, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а також з огляду на характер, суспільну небезпечність та наслідки злочину, у вчиненні якого він підозрюється, доводи клопотання слідчого про продовження існування вищевказаних ризиків у кримінальному провадженні є обгрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами та даними про конкретні обставини інкримінованого підозрюваному злочину, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого.

При цьому, продовживши підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави, враховуючи фактичні обставини та кваліфікацію інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, зміст підозри та вимоги п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 ніж тримання під вартою, або підстави для визначення підозрюваному застави, колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшилися з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня ( ОСОБА_14 проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 в їх сукупності, який не одружений, має постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Колегія суддів погоджується з доводами клопотання щодо продовження існування інших ризиків у кримінальному провадженні, у тому числі ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні, оскільки він існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Стороною захисту не надано належних даних на підтвердження зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що підозрюваний не чинив супротиву під час затримання, та демонстрував належну процесуальну поведінку в ході проведення слідчих дій, не забезпечують впевненості у подальшій належній процесуальній поведінці ОСОБА_7 , у випадку застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, та не свідчать про відсутність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наведені стороною захисту дану про особу підозрюваного були в повній мірі враховані слідчим суддею, проте не є достатньою підставою для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді про наявність підстав для продовження щодо підозрюваного строку тримання під вартою.

Разом з тим, колегією суддів у порядку ч. 2 ст. 404 КПК України, встановлено, що прийнявши обґрунтоване рішення про продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя помилково визначив в ухвалі строк дії такої ухвали до 23.04.2024 включно.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

За змістом ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

За таких обставин, розглянувши 19.02.2024 клопотання слідчого та постановивши ухвалу про продовження строку тримання під вартою підозрюваного, слідчому судді належало визначити такий строк згідно вимог ч. 1 ст. 197 КПК України не більше 60 днів з моменту постановлення такої ухвали, тобто до 18.04.2024.

Однак, строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_15 слідчим суддею визначено на 60 діб до 23.04.2024, тобто поза межами 60-денного строку тримання під вартою, що не відповідає вимогам ч. 1 ст. 197 КПК України та є неприпустимим. При цьому, слідчим суддею помилково ухвалено рахувати початком відліку продовження строку тримання під варту дату закінчення строку дії попередньої ухвали - 24.02.2024, тобто дату, яка станом на день розгляду слідчим суддею клопотання ще не настала.

За таких обставин у їх сукупності, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга сторони захисту підлягає задоволенню частково, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого, та продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою до 18.04.2024 включно, без визначення застави.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 19 лютого 2024 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, до 18 квітня 2024 включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3