Справа № 553/1452/24
Провадження № 1-в/553/145/2024
У Х В А Л А

Іменем України

31.05.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава заяву засудженого ОСОБА_5 про застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким ,

в с т а н о в и в:

До Ленінського районного суду м. Полтави із заявою звернувся засуджений ОСОБА_5 , в якому порушував питання про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким, як такий, що фактично відбув передбачений ст.82 КК України строк покарання та став на шлях виправлення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 свою заяву підтримав та просив задовольнити.

Представник установи виконання покарань підтримав заяву засудженого , обгрунтовуючи, це тим, що, засуджений виправився.

Заперечуючи проти задоволення клопотання прокурор в судовому засіданні просив врахувати, що хоча засуджений і має заохочення, але вони застосовувались з великими проміжками часу, також те, що на засудженого неодноразово накладались стягнення, що не дає підстав вважати, що засуджений виправився.

З`ясувавши позиції учасників судового розгляду, дослідивши приєднані до подання матеріали та особову справу засудженого, оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 06.07.2020 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст. 289, КК України, із застосуванням ч.1 ст.71 КК України, до 6 років позбавлення волі. Зараховано в строк покарання строк перебування під вартою з 20.12.2016 року по 31.10.2017 року. Вирок набрав законної сили 08.06.2021 року.

Початок строку: 29.12.2019. Кінець строку: 18.02.2025 року.

Відповідно до ч.2 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до положень ст. 82 КПК України особам, що відбувають покарання, зокрема, у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно із ч.4 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до роз`яснень, які викладено в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Відповідно до ст.9 КВК України добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого.

З 16.07.2021 засуджений відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)».

Згідно з характеристикою засудженого ОСОБА_5 , затвердженої начальником ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)», останній, за період перебування в державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)» м. Полтава характеризувався негативно, 07.11.2020 та 03.07.2021 притягувався до дисциплінарної відповідальності за перешкоджання проведенню обшуку, заохочень не мав.

3 16.07.2021 року міру покарання відбуває в державній установі «Полтавська виправна колонія (№64)». За час відбування покарання характеризується добре. До дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи заохочувався дев`ять разів за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правил внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання, розпорядок дня установи та правомірних взаємовідносин і ввічливого ставлення з персоналом установи, виконує їх законні вимоги. До виконання робіт по благоустрою приміщень та території установи відноситься сумлінно. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд.

Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До праці та до виконання покладених обов`язків ставиться добре, з поставленими завданнями справляється.

Засуджений приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Правова просвіта». За час відбування покарання реалізував програму диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення» та «Професія», отримав спеціальність «Повар-пекар». У вільний час читає художню літературу, дивиться програми телепередач. Має мотивацію змінити своє життя на краще, має плани на майбутнє, після звільнення планує знайти роботу.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення, складеною адміністрацією установи, ОСОБА_5 за період відбування покарання мав два стягнення, які погашено, отримав дев`ять заохочень у виді подяк за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

Термін застосування ст.82 КК України за відбуттям 2/3 призначеного строку покарання - 18.02.2023.

Рішенням комісії ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» від 10.03.2022 в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено враховуючи подану

ОСОБА_5 заяву про можливу втрату соціальних зв`язків.

Рішенням комісії установи від 01.03.2023 в застосуванні умовно-дострокового звільнення від покарання згідно ст. 81 КК України задоволено та направлено до Ленінського районного суду м. Полтави подання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового покарання.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 20.07.2023 подання було задоволено.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 31.10.2023 ухвала Ленінського районного суду м. Полтави скасована, ухвалена нова ухвала, якою відмовлено в задоволенні подання ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_5 .

Вирішуючи внесене засудженим клопотання про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким, суд вказує, що згідно з положеннями ст.82 КК України, засуджений відбув більше двох третин строку покарання, призначеного судом за особливо тяжкий злочин, що свідчить про наявність передумови для розгляду питання щодо застосування до нього заміни покарання більш м`яким.

При цьому основним і вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений став та шлях виправлення, тобто того, що його сумлінна

поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування більш м`якого виду покарання.

Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Разом з тим, сам факт правослухняної поведінки під час відбування покарання не є безумовною підставою заміни покарання більш м`яким і має оцінюватись судом у сукупності з іншими відомостями, в тому числі про поведінку за весь час відбуття покарання, даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину, ставлення засудженого до вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Відповідно до ст.61 КК України, покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.

У даному випадку, хоча відбутий ОСОБА_5 строк покарання й узгоджується з вимогами КК України, проте наразі застосування положень ст.81 КК України щодо засудженого є передчасним і невиправданим з точки зору дотримання вимог загальної та особливої превенції. Матеріали судового провадження, особової справи не підтверджують те, що мета покарання, яка насамперед полягає у виправленні засудженого, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень, наразі досягнута, тобто у більш короткий строк, ніж встановлено вироком суду.

Вказані факти як окремо кожний так і в сукупності свідчать про нестабільну поведінку засудженого і не дають підстав прийти до висновку, що він довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Сам по собі факт відбуття певного строку покарання, не є виключною підставою для умовно-дострокового звільнення засудженого.

Таким чином, аналізуючи наведене, можливо дійти висновку, що поведінка засудженого не була сумлінною протягом всього строку відбування покарання та змінилася на краще в період, що передував зверненню з поданням до суду.

Також врахуванню підлягає і те, що засуджений вчинив злочин в період іспитового строку, а за період відбування покарання мав 2 стягнення.

За таких обставин, враховуючи наслідки, що настали від вчиненого

ОСОБА_5 злочину, суд приходить до висновку, що засуджений не став на шлях виправлення, що є обов`язковим елементом підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно зазначених вище вимог ч.3 ст.82 КК України.

Керуючись ст.82 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів через Ленінський районний суд м. Полтави, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1