Справа № 144/219/24
Провадження № 1-кс/144/119/24
У Х В А Л А

29.02.2024 смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Теплик заяву адвоката ОСОБА_4 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід судді Теплицького районного суду ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000640 від 08.08.2023 року про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в:

29 лютого 2024 року адвокатом ОСОБА_4 , що захищає інтереси обвинуваченого ОСОБА_6 , подано заяву про відвід судді Теплицького районного суду Вінницької області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000640 від 08.08.2023 року про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Мотиви поданої заяви про відвід зводяться до одного: матеріали судової справи не містять доказів повноважень сторони обвинувачення, зокрема прокурора, що порушує принцип змагальності сторін. Суддя ОСОБА_7 за відсутності доказів повноважень прокурора провела судове засідання, задовольнила клопотання сторони обвинувачення про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, прийняла рішення про призначення справи до судового розгляду.

В судовому засіданні, до початку розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_7 , захисником ОСОБА_4 було заявлено відвід як слідчому судді ОСОБА_1 , з тих підстав, що нею вже вирішувалось питання про відвід судді ОСОБА_7 , ухвала суду про відмову у задоволенні заяви захисника ОСОБА_8 про відвід судді ОСОБА_7 від 22 лютого 2024 року, постановлена суддею ОСОБА_1 , є не мотивованою та не спростовує підстав для недовіри судді при розгляді кримінального провадження.

Суд звертає увагу, що чинним КПК України чітко передбачено постановлення суддею ухвал без виходу до нарадчої кімнати в усній формі, а тому судом залишено без розгляду заявлений відвід слідчому судді ОСОБА_1 без виходу до нарадчої кімнати.

З даного приводу суд зазначає, що заявлення відводів судді, який розглядає відвід слідчому судді (судді), а отже не здійснює повноважень судді (слідчого судді) у цьому кримінальному провадженні, а лише перевіряє наявність підстав, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, КПК не передбачено. Заявлення відводів такому судді можна розцінювати як зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження та відповідно залишати такі заяви без розгляду.

Посилання захисника на призначення даного судового засідання поза межами робочого часу, а саме в обідню перерву, яка згідно робочого розпорядку, розміщеного на офіційному сайті Теплицького районного суду Вінницької області порталу «Судова влада України» зазначена з 12 год. 30 хв. до 13 год. 15 хв., що є також підставою для недовіри судді ОСОБА_1 , спростовуються Правилами внутрішнього трудового розпорядку для працівників Теплицького районного суду, затверджених Протоколом загальних зборів трудового колективу Теплицького районного суду Вінницької області від 20.10.2023 року №11, де перерву зазначено з 12.00 год. до 12 год. 45 хв.

Тому суд розцінює заявлення такого відводу зловживанням сторони захисту.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Водночас, якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду (ч. 4 ст. 81 КПК).

У судовому засіданні під час розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_7 захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 просив таку задовольнити з викладених у ній мотивів.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали позицію захисника ОСОБА_4 , просили задоволити відвід судді ОСОБА_7 , оскільки нею під час продовження строків тримання їх під вартою не було враховано характеризуючих обвинувачених документів, які могли вплинути на обрання запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти відводу судді ОСОБА_7 , посилаючись на те, що групу прокурорів визначено ще до того як обвинувальний акт було направлено до суду, його повноваження як прокурора в даному кримінальному провадженні закріплені як у обвинувальному акті, так і у постановах про визначення групи прокурорів, яку сторона захисту бачила під час надання їй доступу до матеріалів досудового розслідування.

Захисник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про дату і час розгляду заяви про відвід повідомлений належним чином, просив розгляд такої проводити без його участі. Його підзахисний ОСОБА_5 проти розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_7 без участі його захисника не заперечував.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 через канцелярію суду подали клопотання про розгляд заяви про відвід судді ОСОБА_7 без їхньої участі.

Ознайомившись з матеріалами судового провадження, заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Положеннями ст. 75 КПК України передбачені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Серед них пунктом 4 вказаної статті визначено наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Як вбачається зі змісту поданої заяви про відвід, доводи сторони захисту зводяться до оцінки процесуальних дій судді при розгляді справи, а саме проведення підготовчого судового засідання за участі прокурора, повноваження якого не підтверджені жодним процесуальним документом. Обвинувачені ж не погоджуються з рішенням судді про продовження їм строків тримання під вартою.

Стаття 37 КПК України передбачає, що прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення.

Процесуальна норма, яка зобов`язує прокурора підтверджувати у судовому засіданні свої повноваження, у Кримінальному процесуальному законодавстві відсутня, тоді як статтею 50 КПК України чітко передбачений обов`язок підтвердження повноважень захисника.

З дослідженого судом обвинувального акту вбачається, що у даному кримінальному провадженні визначено групу прокурорів у складі прокурорів, до якої входить зокрема і ОСОБА_3 (а.к.п. 4).

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст. ст. 75-76 КПК України, і жодна з наведених захисником ОСОБА_4 у заяві про відвід судді ОСОБА_7 підстав до вказаного переліку не входить.

Суд звертає увагу, що вимогами чинного КПК України передбачено, що заявлений відвід повинен бути вмотивований, однак всупереч зазначеним положенням закону, жодних інших, окрім наведених обставин, які б дійсно викликали сумніви в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_7 під час розгляду кримінального провадження № 0000640 від 08.08.2023 року про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, в поданій заяві не зазначено.

Ухвалою Теплицького районного суду від 06.02.2024 року під головуванням судді ОСОБА_7 , було роз`яснено порядок та строки апеляційного оскарження такого рішення в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак ні обвинувачені, ні їх захисники таким правом не скористались, хоча жодним чином не були в такому обмежені.

На переконання суду, заявлені стороною захисту підстави для відводу є тотожними попередній заяві та зводяться до незгоди з процесуальним рішенням судді ОСОБА_7 , ухваленим під час підготовчого судового засідання у цьому кримінальному провадженні.

Як свідчить відповідна судова практика, серед найпоширеніших видів зловживань учасниками кримінального провадження своїми процесуальними правами є дії, що полягають у повторному поданні заяви про відвід за відсутності інших підстав або нових обставин чи доказів щодо упередженості судді (рішення Верховного Суду: від 06.12.2021 у справі № 756/4855/17; від 14.12.2022 у справі № 127/9564/17; від 24.11.2020 у справі № 127/2318/18; від 06.11.2019 у справі № 300/474/17).

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить окремого положення, яке б містило визначення зловживання процесуальними правами. Водночас, як неодноразово наголошував у своїх рішеннях Верховний Суд, заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі види судочинства (ухвала від 07.02.2022 у справі № 266/108/22, від 07.11.2022 у справі № 757/9655/22-к, та ін.).

Заборона зловживання правами закріплена у ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Проаналізувавши вищевикладене суд прийшов до висновку, що обставини, викладені у заяві про відвід, нічим не підтверджені та не свідчать про упередженість судді, а тому не можуть вважатися достатнім аргументом для її відводу. Суд вважає, що презумпція особистої неупередженості судді чинна, доки немає доказів протилежного. Наявність безсторонності, відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як зазначає Європейський суд з прав людини в рішенні від 09.11.2006 року по справі "Білуха проти України", повинна визначатися як за суб`єктивним критерієм, коли особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного, так і за об`єктивним критерієм, який обґрунтовується фактами, які б могли свідчити про безсторонність судді.

За наведених обставин, у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75, 76, 80, 81 КПК України суд -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_7 в кримінальному провадженні №0000640 від 08.08.2023 року відмовити.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя