Справа№ 953/479/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

секретар судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001999 від 10.09.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, має малолітню доньку, 2013 року народження, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

10 вересня 2023 року у нічний час доби, більш точний час не встановлений, ОСОБА_4 переліз через паркан АТ «Український науково-дослідний інститут вогнетривів ім. А. С. Бережного», , що розташований за адресою: м. Харків, вул. Гуданова, буд. 18, та таким чином потрапив на його територію, після чого через віконний отвір проник до приміщення лабораторії № 107 вищевказаного інституту, де у цей час у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, який продовжується, останній раз на підставі Указу Президента України від 5 лютого 2024 року № 49/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 6 лютого 2024 року № 3564-IX, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у виді заподіяння майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, поклав до мішку інфрачервоний обігрівач Термія ЕХ-23 та стійку телескопічну до інфрачервоного обігрівача ЕХ-23, що належить АТ «Український науково-дослідний інститут вогнетривів ім. А. С. Бережного». Після чого ОСОБА_4 , помічений співробітником охорониАТ «Український науково-дослідний інститут вогнетривів ім. А. С. Бережного», не зміг вчинити усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, залишив вищезазначене майно та втік з місця вчинення злочину.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 25331 від 28 листопада 2023 року вартість викраденого майна становить 1859,80 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

На підставі ст. 325 КПК України за погодженням із учасниками судового провадження судовий розгляд проведений за відсутності представника потерпілої сторони, який надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого діяння та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Показання ОСОБА_4 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб, форму вини і спрямованість умислу, мотив кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого, визнає їх доказаними у судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати у повному обсязі докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, дослідженням матеріалів експертиз та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів суд з`ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів у частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує суд у тому, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, одружений, має малолітню доньку, 2013 року народження, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, яке полягає у тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого ним кримінального правопорушення, у скоєному щиросердечно розкаявся, критично оцінює свою протиправну поведінку, осуджує її та бажає залагодити провину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують його покарання, відсутні.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При призначенні покарання суд виходить із положень ст.ст. 50, 65, ч. 3 ст. 68 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, репутацію, а також те, що обвинувачений в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, у зв`язку з чим вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

При цьому, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих вину обставин, той факт, що потерпіла сторона жодних претензій до обвинуваченого не має, окрім того, протиправними діями ОСОБА_4 потерпілій стороні не завдано матеріальної шкоди, позицію сторони обвинувачення, яка просила застосувати стосовно обвинуваченого положення ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, а також положення диспозитивності кримінального судочинства, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

На думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчиненні ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

З матеріалів провадження вбачається, що до обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2023 року був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначення застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 53680 грн, тобто з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 з 06 грудня 2023 року необхідно рахувати його строк попереднього ув`язнення, який на підставі ч. 5 ст. 72 КК України слід врахувати в строк відбування покарання із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Суд зазначає, що у випадку порушення ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків або при систематичному вчиненні правопорушень, що потягли за собою накладення адміністративних стягнень і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суду при направленні засудженого для відбування призначеного покарання необхідно буде на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_4 термін його попереднього ув`язнення у період з 06 грудня 2023 року по день проголошення даного вироку включно.

Запобіжний захід, застосований на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою необхідно скасувати та негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду у зв`язку з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертиз по кримінальному провадженню, суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.

Відповідно до вимог статті 374 КПК України суд при постановленні вироку вирішує питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2023 року було накладено арешт на речові докази, суд скасовує вказаний арешт.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід, застосований на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, скасувати та негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти у залі суду у зв`язку з призначенням покарання, не пов`язаним з позбавленням волі.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою накладення адміністративних стягнень і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання, при цьому строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно буде рахувати з 06 грудня 2023 року по день проголошення даного вироку включно.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2023 року на речові докази.

Речові докази: пістолет стартовий «Retay PM», який має напис з однієї сторони «Cal 9mm P.A.K.» та містить дублюючі написи з іншої сторони «R1IREPMYS04-2202672», який оснащений магазином з одним предметом, зовні схожим на патрон, на якому наявне гравіювання «K S P 9mm P.A.K.»; гарантійний талон магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з написами ручкою «виріб «Пистолет старт Retay PM», серійний номер «-2202672», дата продажу 08.02.2023, термін гарантії 3 (три) місяці, повернути власнику ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.Засл. проф. М.С. Бокаріуса» витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи № 25331 від 28.11.2023 у розмірі 477 грн 96 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1