УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/955/24

Провадження № 1-кс/486/150/2024

04 червня 2024 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000237, внесеному 31.05.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 390 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

03.06.2024 року до суду надійшло клопотання прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000237, внесеному 31.05.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 390 КК України, про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03.02.2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України з застосуванням до покарання у виді 4 років і 7 місяців позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_4 30.06.2023 року прибув для подальшого відбування покарання у виді обмеження волі до дільниці для тримання осіб, засуджених до обмеження волі ДУ «Південноукраїнської виправної колонії № 83», яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де 15.09.2023 року він був письмово ознайомлений зі схемою меж адміністративної території вказаної установи та порядком відбування покарання у виді обмеження волі, обов`язками, встановленими правилами внутрішнього розпорядку установи, а також попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 390 КК України у разі ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до ст. 59 КВК України та Правил внутрішнього розпорядку установ відбування покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 №2823/5, 15.09.2023 року засудженому ОСОБА_4 письмово роз`яснено про те, що під час відбування покарання у виді обмеження волі він повинен постійно знаходитися в межах виправного центру під наглядом, залишати його межі лише за спеціальним дозволом адміністрації цього центру, проживати за особистим посвідченням, яке видається взамін паспорту.

Однак, під час відбування покарання у вигляді обмеження волі у засудженого ОСОБА_4 виник протиправний умисел, направлений на ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі шляхом самовільного залишення місця обмеження волі.

Реалізуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, не отримавши у встановленому порядку дозволу на вихід за межі адміністративної території вказаної вище дільниці обмеження волі, ОСОБА_4 30.05.2024 року у період часу з 22:40 год. до 23:30 год., самовільно залишив територію ДУ «Південноукраїнської виправної колонії № 83» та втік у невідомому напрямку.

31.05.2024 року ОСОБА_4 у нічний час доби, після самовільного залишення території ДУ «Південноукраїнська виправна колонія № 83» виник умисел на таємне викрадення чужого майна, яке належить комунальному підприємству «Житлово-експлуатаційне об`єднання».

З метою реалізації свого злочинного умислу, переслідуючи корисливу мету та ціль незаконного збагачення, діючи умисно, повторно, таємно від сторонніх осіб, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 31.05.2024 року у нічний час доби, переконавшись, що його протиправні дії непомітні для сторонніх осіб, шляхом віджиму металевої решітки вікна приміщення майстерні комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об`єднання», що знаходиться за адресою: вулиця Паркова, 5, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, незаконно проник до службового кабінету ремонтно-механічної дільниці, звідки із шухляди робочого столу викрав талони на дизельне паливо Energy ДП - 3 - Євро по 20 літрів кожний талон у кількості 6 штук на загальну суму 5627,52 грн. та талони на бензин А-95 - Євро 5 - ЕО на 20 літрів кожний талон у кількості 19 штук на загальну суму 18126,00 грн., розпорядившись викраденим на власний розсуд.

31.05.2024 року в період з 18:55 год. по 20:00 год. під час проведення огляду місяця події де ОСОБА_4 о 18:40 год. було фактично затримано в лісосмузі, яка розташована по об`їзній дорозі навколо Ташлицького водосховища неподалік санаторно-профілакторного комплексу «Іскра», де було виявлено поряд з ОСОБА_4 речі, а саме: ??велосипед двухколісний світло-зеленого кольору; ??рюкзак чорного кольору;

Вказанні речі було вилучено до ВП N? 3 Вознесенського РЦ ГУНП в Миколаївській області за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, м. Южноукраїнськ, вулиця Спортивна №3.

31.05.2024 року в період часу з 21:03 год. по 21:48 год. в порядку ст. 208 КПК України було проведено особистий обшук затриманого ОСОБА_4 , серед яких виявлено та вилучено наступні речі: 2 картки - талони на пальне номіналом по 20 л. з маркуванням ТОВ «Геліос-2012 ЮК ДП» №09083 та №09034, котрі поміщено та опечатано до експертного пакету PSP 1064985; мобільний телефон марки «Redmi Note 6 Pro» чорного кольору з ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім карткою оператора ТОВ «Лайфселл» з номером НОМЕР_3 , котрий поміщено та опечатано до експертного пакету №PSP 1064987.

31.05.2024 року в період часу з 22:00 год. по 22:45 год. протоколом огляду речі було проведено огляд особистих речей підозрюваного ОСОБА_4 , серед яких виявлено та вилучено грошові кошти в загальній сумі 736,50 грн.; банківські карти АТ КБ «Приват банк» № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 ;

31.05.2024 вилучені матеріальні об`єкти визнанні речовими доказами.

На підставі викладеного прокурор просить накласти арешт на вилучене майно ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила про його задоволення.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, заслухавши прокурора, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Разом з тим, слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, вважає за можливе ухвалити рішення без участі ОСОБА_4 , беручи до уваги те, що останній був обізнаний щодо арешту його майна, оскільки раніше майно, яке підлягає арешту, було вилучене у підозрюваного та яке вказано у клопотанні. Будь-яке інше майно не є предметом клопотання.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовим доказом. Так, ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що надані прокурором матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що вилучені в ході огляду речі можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на їх відповідність критеріям ст. 98 КПК України, а відтак вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

В силу ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

В даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вищевказане майно відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України (тобто є речовими доказами), а тому арешт на це майно слідчим суддею накладається обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Арешт майна з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд із забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При цьому слід зауважити, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000237, внесеному 31.05.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 390 КК України, про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні за №0000237 від 31.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 390, ч.4 ст. 185 КК України, на вилучене 31.05.2024 року майно, а саме:

-??велосипед двухколісний світло-зеленого кольору (бірка №1);

-??рюкзак чорного кольору (бірка №2);

-??2 (дві) картки - талони на пальне номіналом по 20 л. з маркуванням ТОВ «Геліс-2012 ЮК ДП» №09083 та №09034, котрі поміщено та опечатано до експертного пакету PSP1064985;

- мобільний телефон марки «Redmi Note 6 Pro» чорного кольору з ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім карткою оператора ТОВ «Лайфселл» з номером НОМЕР_3 , котрий поміщено та опечатано до експертного пакету №PSP 1064987;

- грошові кошти в загальній сумі 736 (сімсот тридцять шість) грн. 50 коп., серед яких номіналом 200 грн. серії ДД №8568357, номіналом 100 грн.: серії ЄЄ №3710829, серії АК №6627735, серії НОМЕР_8 , номіналом 20 грн. серії E №33479816, серії НОМЕР_9 , серії ЄА №9879418, серії ЮЄ №8076060, серії НОМЕР_10 , серії НОМЕР_11 , серії НОМЕР_12 , серії НОМЕР_13 , серії НОМЕР_14 , серії НОМЕР_15 , номіналом 10 грн. серії НОМЕР_16 , номіналом 5 грн. серії ЮЖ № 7938883, серії НОМЕР_17 , серії НОМЕР_18 , а також монети номіналом 5 грн. в кількості 1 шт., номіналом 2 грн. в кількості 3 шт., монета номіналом 50 коп. в кількості 1 шт., котрі поміщено та опечатано до паперового пакету №2 (клейка стрічка №NPV-2583710);

-банківські картки АТ КБ «Приват банк» № НОМЕР_4 термін дії 11/27, №899855 термін дії 11/27, № НОМЕР_6 термін дії 06/27 та № НОМЕР_7 термін дії 04/29, котрі поміщено та опечатано до паперового пакету №2 (клейка стрічка №PCP №1064986), заборонивши користування та розпорядження вказаним майном, з метою позбавлення можливості його приховування, зникнення, втрати та відчуження вказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1