Справа № 182/7000/19
Провадження № 1-кп/0182/759/2024
У Х В А Л А

Іменем України

16.05.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані матеріали кримінальних проваджень, відомості про вчинені кримінальні правопорушення за якими внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002396, № 0003229, № 0000448 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186, ч. 1 т. 187, ч.1 ст. 115 КК України,-

з участю сторін провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувають об`єднані матеріали кримінальних проваджень, відомості про вчинені кримінальні правопорушення за якими внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002396, № 0003229, № 0000448 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186, ч. 1 т. 187, ч.1 ст. 115 КК України

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що ризики, які були наявними на момент обрання цього запобіжного заходу не минули та наразі наявні ризики того, що обвинувачений, може переховуватись від суду, може чинити тиск на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання та просив суд змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_5 підтримав думку підзахисного.

Вислухавши думку учасників, суд вважає можливим клопотання прокурора задовольнити з наступних підстав.

ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, та тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України, за скоєння яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Таке суворе покарання , яке може бути призначене ОСОБА_3 у разі визнання його вини, може спонукати його переховуватись від суду.

Суворість покарання, при оцінці ризику переховування від суду, узгоджується з позицією ЄСПЛ, зазначеною в рішеннях, викладених у справах «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України», де зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування від суду.

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів враховує в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним,обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного,обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні,у вчиненні якого він підозрюється,обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного,обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного,обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного,обвинуваченого; майновий стан підозрюваного,обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного,обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів,якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений.

Крім того, судом враховується, що до теперішнього часу не допитані всі свідки, тому існує ризик тиску на них, з метою зміни своїх показань в інтересах обвинуваченого, оскільки ці особи не допитані та обвинувачений з ними особисто знайомий.

Ризики, які були враховані при обрані запобіжного заходу не минули і на теперішній час, а запобігання їм можливо лише при продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і ніякі більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам.

За сукупності таких обставин, на даний час, суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

На підставі викладеного суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою звизначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України встановлює, що особі, обвинуваченій у вчиненні особливо тяжкого злочину, розмір застави визначається від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд вважає за необхідне визначити розмір застави, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 241 840 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків.

В разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 194 КПК України покладаються наступні обов`язки:

з`являтися по виклику суду, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, а в разі неможливості з`явитися з поважної причини, своєчасно повідомляти про це орган який викликає;

не відлучатися з населеного пункту в якому він мешкає без згоди суду в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

повідомляти суд в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження про зміну місця проживання;

здати на зберігання у відповідний державний орган паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за межі України, які будуть повернуті після скасування запобіжного заходу

Строк дії запобіжного заходу слід продовжити не більше ніж на два місяці.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити, в задоволенні клопотання обвинуваченого відмовити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , на строк не більше 2 місяців, рахуючи з 16.05.2024 року по 16.07.2024 року.

Одночасно визначити обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави, який зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 241 840 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на неї обов`язків.

Обвинувачений або заставодавець має право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

В разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 194 КПК України покладаються наступні обов`язки:

з`являтися по виклику суду, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, а в разі неможливості з`явитися з поважної причини, своєчасно повідомляти про це орган який викликає;

не відлучатися з населеного пункту в якому він мешкає без згоди суду в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

повідомляти суд в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження про зміну місця проживання;

здати на зберігання у відповідний державний орган паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за межі України, які будуть повернуті після скасування запобіжного заходу

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала суду може бути оскаржена на протязі 5 днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1