Справа №:755/4748/24
Провадження №: 1-кс/755/1084/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2024 р. м.Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000939 та додані до нього матеріали, -

В С Т А Н О В И В:

18.03.2024 року до Дніпровського районного суду м.Києва надійшло клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в місті Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000939.

Відповідно до ст.35 КПК України автоматизованою системою документообігу суду було визначено головуючого - слідчого суддю ОСОБА_1 та передано їй матеріали 18.03.2024 року.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 15.03.2024 року ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 , який мав попередній конфлікт майнового характеру з ОСОБА_7 , вирішили прийти за місцем роботи ОСОБА_7 , а саме на територію гаражного кооперативу № НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , для вирішення спірних питань з останнім, достовірно знаючи про те, що у вказаний час ОСОБА_7 перебуватиме на своєму робочому місці в приміщенні охорони ГБК АДРЕСА_2 .

У подальшому, в цей же день, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 , о 14 годині 45 хвилин прибули за вищевказаною адресою, при цьому ОСОБА_6 зайшов всередину приміщення, а ОСОБА_5 залишився в коридорі. Перебуваючи в приміщенні охорони ОСОБА_6 почав розмову з потерпілим ОСОБА_7 , стосовно конфліктної ситуації майнового характеру, яка виникла між вказаними особами раніше.

В цей час, з коридору до приміщення охорони зайшов ОСОБА_5 , та усвідомлюючи той факт, що зазначені особи не вирішать свого конфлікту, у ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме майна, що належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме речей, що належать потерпілому ОСОБА_7 , усвідомлюючи той факт, що він діє відкрито, ОСОБА_5 підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , який сидів у кріслі на своєму робочому місці та вирвав у нього з рук мобільний телефон «Редмі НОТ 8-Т», вартістю 5500 гривень. В цей момент, ОСОБА_7 маючи на меті повернути забраний мобільний телефон, піднявся з крісла та почав вимагати повернути належний йому мобільний телефон, при цьому, ОСОБА_5 перебуваючи в коридорі зазначеного приміщення повалив ОСОБА_7 на підлогу та спільно з ОСОБА_6 почали наносити удари руками по різних частинах тіла, чим завдали фізичного болю.

Після чого, у процесі нанесення тілесних ушкоджень потерпілому

ОСОБА_7 , вказані особи перемістились назад до кімнати охорони, де

ОСОБА_5 силою утримував ОСОБА_7 на землі та наносив йому удари по різних частинах тіла, а ОСОБА_6 в цей час, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 не зможе завадити його злочинним діям, почав ходити по зазначеному приміщенню охорони в пошуках цінних речей, після чого забрав сумку, що належить потерпілому ОСОБА_7 , де знаходились ключі від квартири, особисті документи, що не мають матеріальної цінності, а також банківська картка, що належить батьку потерпілого, крім того забрав скарбничку, де знаходились грошові кошти монетами, на приблизну суму 1000 гривень.

У подальшому, утримуючи при собі зазначене майно, вказані особи з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 6500 гривень.

16.03.2024 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України, та в ході проведення обшуку затриманої особи в останнього виявлено та вилучено наступні речі:

- мобільний телефон марки «Redmi» IMEI 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 ;

- зарядний кабель та блок живлення;

- зв`язку ключів у кількості 2 штук;

- куртку чорного кольору;

- кросівки чорного кольору;

- штани чорного кольору та кофту з капюшоном;

- особисті дрібні речі: пристрій «ГЛО», дві електронні запальнички, кабель живлення, зарядний блок;

- грошові кошти в сумі 95 гривень 10 копійок.

16.03.2024 року вищевказані вилучені речі визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

З метою збереження майна, що стало предметом доказування вчиненого злочину, а також з метою подальшого збереження вилучених об`єктів з метою виявлення, вилучення, дослідження, перевірки й оцінюванні слідів злочину та інших речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що, на думку слідчого, в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищеперераховане майно було використане під час вчинення злочину, а також є речовим доказом, слідчий просить клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання були належним чином повідомлені, прокурора надіслала на адресу суду заяву, в якій не заперечувала проти розгляду клопотання без її участі, просила задовольнити.

Власник майна та його захисник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання були належним чином повідомлені, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до статті 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом було встановлено, що 15.03.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України (кримінальне провадження №0000939).

Клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 . У ньому зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання вбачається, що постановою слідчого від 16.03.2024 року мобільний телефон марки «Redmi» IMEI 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 ; зарядний кабель та блок живлення; зв`язку ключів у кількості 2 штук; куртку чорного кольору; кросівки чорного кольору; штани чорного кольору та кофту з капюшоном; особисті дрібні речі: пристрій «ГЛО», дві електронні запальнички, кабель живлення, зарядний блок; грошові кошти в сумі 95 гривень 10 копійок, було визнано речовими доказами.

16.03.2024 року ОСОБА_6 був затриманий у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину.

16.03.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ч.2 ст.170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на зазначене вище майно з метою збереження речових доказів.

Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні слідчого, що визнано речовим доказом, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст.98, 167, 170-175, 309, 372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000939 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення особистого обшуку затриманої особи, а саме підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- мобільний телефон марки «Redmi» IMEI 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 ;

- зарядний кабель та блок живлення;

- зв`язку ключів у кількості 2 штук;

- куртку чорного кольору;

- кросівки чорного кольору;

- штани чорного кольору та кофту з капюшоном;

- особисті дрібні речі: пристрій «ГЛО», дві електронні запальнички, кабель живлення, зарядний блок;

- грошові кошти в сумі 95 гривень 10 копійок, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження вказаного майна.

Копію ухвали направити для відома власнику майна та слідчому.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Дніпровського районного суду

м.Києва ОСОБА_1