Справа № № 585/876/24
Номер провадження 1-кс/585/331/24
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

23 лютого 2024 року м.Ромни

Слідчий суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Недригайлівського відділу Роменської окружної прокуратури ОСОБА_2 , поданого в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000169 від 22.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.246 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В:

У провадження слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Недригайлівського відділу Роменської окружної прокуратури ОСОБА_2 , подане в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000169 від 22.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.246 КК України, про накладення арешту на вилучене в ході огляду місця події 21.02.2024 року майно два транспортних засоби, у яких знаходяться колоди деревини, свідоцтв про реєстрацію вказаних т/з.

На обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що СВ Роменського РВП ГУ НП в Сумській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000169 від 22.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.246 КК України.

При цьому, як підстави і мету, а так само і обґрунтування необхідності арешту майна, прокурором у клопотанні зазначається посилання на норми ч.1 та ч. 3 ст. 170 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши зміст клопотання та додані до нього матеріали провадження, дійшов до наступного висновку.

Так, згідно ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При цьому, відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Як вбачається зі змісту клопотання, у останньому прокурором зазначається, що вилучене у ході огляду місця події тимчасово вилучене майно може свідчити про причетність певних осіб до вчинення кримінального правопорушення у сфері незаконного перевезення деревини, а у разі не застосування заборони щодо обмеження права користуватись та розпоряджатись вказаними транспортними засобами та деревиною існує ризик зміни чи знищення доказів, слідів злочину та неможливості використання зазначених речей в якості доказів.

У той же час таке загальне посилання на існування приводів та підстав для арешту майна, що передбачене п.1 ч.2 ст. 171 КПК України, не свідчить про виконання вимог процесуального закону, з огляду на відсутність у кримінальному законодавстві окремого виду відповідальності за незаконне перевезення деревини, без зазначення інших кваліфікуючих ознак такого діяння, а також при відсутності обґрунтування щодо того, яке доказове значення має таке тимчасово вилучене майно окремо або у своїй сукупності, які сліди злочину воно зберегло та у який спосіб таке тимчасово вилучене майно може бути використано у якості речового доказу для доведення винуватості осіб.

Крім того, у клопотанні прокурором не зазначено відповідно до вимог процесуального закону перелік і види майна, що належить арештувати, з огляду на викладене у клопотанні формулювання щодо накладення арешту на транспортні засоби та «наявні у них колоди деревини», без зазначення конкретних родових ознак такого майна та його кількості, а також відомостей про документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном.

При цьому, долучені до матеріалів клопотання фотокопії документів що посвідчують право на транспортні засоби, з огляду на неналежну якість виготовлених копій, також не дають можливості слідчому судді належним чином здійснити виклики у судове засідання власників такого майна.

Наведене вище свідчить про недотримання вимог п.2 та п.3 ч.2 ст. 171 КПК України.

У зв`язку із зазначеним слідчий суддя приходить до висновку, що вказане клопотання не відповідає вимогам п.1, п.2 та п.3 ч.2 ст. 171 КПК України, у зв`язку із чим вважає за потрібне вказане клопотання повернути прокурору у кримінальному провадженні для усунення недоліків.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Недригайлівського відділу Роменської окружної прокуратури ОСОБА_2 , поданого в межах досудового розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000169 від 22.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.246 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна - повернути прокурору у кримінальному провадженні, для усунення зазначених недоліків.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Роменського

міськрайонного суду ОСОБА_1