Номер провадження: 11-кп/813/535/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

представника потерпілого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Приморської окружної прокуратури ОСОБА_10 та представника потерпілого ТОВ «Водолій» - директора ОСОБА_11 ОСОБА_9 на вирок Київського районного суду м. Одеса від 20.07.2023 у кримінальному провадженні №0000062, внесеному до ЄРДР 03.12.2015 відносно ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України,

встановив:

Вироком Київського районного суду м. Одеса від 20.07.2023 ОСОБА_8 визнано невинною у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 197-1 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку із недоведеністю, що в діянні обвинуваченої є склад вказаного кримінального правопорушення.

Не погоджуючись із висновками суду першої інстанції щодо недоведеності вини ОСОБА_8 у вчинені інкримінованого їй правопорушення прокурор ОСОБА_10 та представник потерпілого ТОВ «Водолій» - директора ОСОБА_11 ОСОБА_9 подали апеляційні скарги.

Одночасно у апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про повторне дослідження наступних доказів, а саме:

-акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 30.11.2012 з фотофіксацією;

-припис від 30.11.2012 про зупинення ОСОБА_8 підготовчих та будівельних робіт у зв`язку з встановленими попущеннями містобудівного законодавства;

-протокол про адміністративне правопорушення від 30.11.2012 відносно ОСОБА_8 за встановленні правопорушення, передбачені ст. 96 КпАП України;

-постанову по справі про адміністративне правопорушення №3508 від 03.12.2012 згідно з якою ОСОБА_8 визнали виною за правопорушення, передбачене ст. 96 КпАП України; квитанції про сплату ОСОБА_8 штрафу від 10.05.2012 у розмірі 6800 грн та квитанції про сплату від 03.12.2012 у розмірі 8500 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 17 ст. 96 КУпАП «Порушення вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва».

-робочий проект будівництва «Житлова забудова танхаусів «Георг-Град»;

-робочий проект «Будівництво блокованого житлового будинку» за адресою: АДРЕСА_1 »;

-робочий проект «Будівництво блокованого житлового будинку» адресою: АДРЕСА_2 »;

-протокол огляду місця події від 14.05.2019 та додаток - відеозапис;

-лист департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 17.12.2015 з додатками;

-рішення Одеської міської ради №2405-XXIII від 17.04.2001 року;

-рішенням Одеської міської ради №3052-XXIII від 28.12.2001 року;

-копію цивільної справи №520/3536/13ц;

-постанову Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018;

-допитати судового експерта ОСОБА_12 ;

-допитати свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ;

-допитати обвинувачену ОСОБА_8 .

Заслухавши: суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав клопотання, представника потерпілого, який підтримав клопотання прокурора, обвинувачену та її захисника, які заперечували проти задоволення клопотання прокурора, перевіривши доводи клопотання, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Положення ч. 3 ст. 404 КПК України визначають, що за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Водночас, в цьому контексті колегія суддів зауважує на тому, що у постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18.07.2022 по справі №698/937/13 викладена правова позиція, відповідно до якої для повторного дослідження судом апеляційної інстанції обставин, установлених під час кримінального провадження, кримінальний процесуальний закон визнає обов`язковою наявність (сукупність) як відповідного процесуального приводу (клопотання учасника судового провадження), так і однієї із закріплених у законі умов (неповнота дослідження зазначених обставин або наявність певних порушень у ході їх дослідження), які можна розглядати як фактичну підставу для такого дослідження.

При цьому сама лише незгода учасника судового провадження з оцінкою певних конкретних доказів не може слугувати підставою для їхнього обов`язкового повторного дослідження. Відмова ж у задоволенні клопотання за відсутності аргументованих доводів щодо необхідності повторного дослідження доказів у справі не свідчить про порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону або неповноту судового розгляду.

Окрім того, судом апеляційної інстанції враховується правова позиція суду касаційної інстанції, а саме колегії суддів у складі Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верхового Суду по справі №712/2341/15-к, у відповідності до якої повторне дослідження доказів є правом, а не обов`язком суду. Відмова в задоволенні клопотання щодо повторного дослідження доказів свідчить не про порушення кримінального процесуального закону та неповноту досліджень доказів, а про відсутність аргументованих доводів щодо необхідності цих дій.

Однак заявляючи клопотання про повторне дослідження доказів та допит свідків, прокурором не наведено жодних аргументованих обґрунтувань щодо їх дослідження, відповідно до положень ч. 3 ст. 404 КПК України.

В даному випадку, на переконання апеляційного суду, доводи прокурора про повторне дослідження доказів зводиться до його незгоди із правовою оцінкою, наданою судом першої інстанції в оскаржуваному вироку суду.

При цьому прокурором ОСОБА_16 не надано також жодних обґрунтувань щодо повторного допиту свідків, посилаючись лише на те, що йому безпосередньо необхідно допитати їх в суді апеляційної інстанції, оскільки у нього не було можливості допитати їх в суді першої інстанції. Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в суді першої інстанції приймала участь група прокурорів, які мали можливість реалізувати своє право щодо допиту свідків, що на думку апеляційного суду свідчить лише про затягування судового розгляду.

Таким чином, колегія суддів не знаходить передбачених ч. 3 ст. 404 КПК України підстав для повторного дослідження доказів та допит свідків, у зв`язку з чим клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 22, 84, 376, 404, 422 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури ОСОБА_10 про повторне дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 404 КПК України та допит свідків залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4