Справа № 304/188/24 Провадження № 1-кс/304/298/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000169 від 25 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Королево Виноградівського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, громадянина України, раніше не судимого,

про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

У С Т А Н О В И В :

старший слідчий СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000169 від 25 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, а саме до 17 квітня 2024 року. Клопотання мотивує тим, що слідчим відділенням відділення поліції № 1 здійснюється досудове розслідування вказаного кримінального провадження, в ході якого встановлено, що ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 маючи умисел на незаконне переправлення громадян України через державний кордон, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, під час дії воєнного стану, достовірно знаючи про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, з прямим умислом та з корисливих мотивів, організував незаконне переправлення громадян України через Державний кордон України шляхом надання вказівок щодо перетину кордону та шляхом перевезення таких на автомобілі в с. Дяково Берегівського району Закарпатської області. Так слідчий вказує, що 23 грудня 2023 року ОСОБА_7 , при розмові із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомив останнього про можливість організації виїзду такого за кордон поза межами пунктів пропуску за 3 500 доларів США, а також у невстановлені органом досудового розслідування місці та часі домовився з ОСОБА_4 про допомогу у незаконному переправленні осіб через державний кордон поза межами пунктів пропуску шляхом надання засобів, за що той отримає винагороду. 26 грудня 2023 року за заявою ОСОБА_8 прокурором залучено останнього до конфіденційного співробітництва, однак 29 грудня 2023 року ОСОБА_7 повідомив його про необхідність залучення ще когось, оскільки займатися переправленням однієї особи йому не вигідно. 10 січня 2024 року, як вказує слідчий, прокурором залучено ще одну особу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а 16 січня ОСОБА_7 попередньо домовився з вказаними громадянами щодо організації їх незаконного переправлення 17 січня 2024 року за грошову винагороду у розмірі по 3 500 доларів США з кожної особи, та з цією метою керував їх діями та діями спільника ОСОБА_4 , вичікуючи слушний час для їх незаконного переправлення. Так, 17 січня 2024 року о 05.50 год на вулиці Миру у місті Виноградів забрав вказаних осіб до автомобіля марки «Опель Віваро», р/н НОМЕР_1 , та відвіз їх на залізничний вокзал, де отримав розрахунок у сумі 7 000 доларів США, після чого надав ОСОБА_8 та ОСОБА_9 чіткі вказівки з приводу їх дій на поїзді сполученням Дяково Солотвино доїхати до села Королево, де їх зустріне ОСОБА_4 та доставить до кордону, а у разі їх виявлення прикордонним нарядом нічого не говорити про них з ОСОБА_4 . Одночасно ОСОБА_7 поїхав вслід за поїздом до станції села Королево, де впевнившись, що все йде за планом, направився до м. Виноградів, однак на блокпосту «Теково» був затриманий працівниками поліції. ОСОБА_4 у свою чергу, знаходячись за вказівкою ОСОБА_7 у селі Королево Берегівського району, зустрів на залізничному вокзалі ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та на автомобілі марки «Мерседес Бенц», р/н НОМЕР_2 , попрямував до лінії державного кодону у селі Дяково, однак о 07.33 год 17 січня 2024 року був викритий та затриманий працівниками поліції. Слідчий зазначає, що того ж дня ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а 19 січня 2024 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави строком на 60 днів до 17 березня 2024 року. Слідчий вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яких залучено до конфіденційного співробітництва, протоколом затримання ОСОБА_4 від 17 січня 2024 року, протоколом огляду транспортного засобу марки «Volkswagen Caddy», р/н НОМЕР_3 , всередині якого виявлено 68 імітаційних банкнот номіналом по 100 (сто) доларів США з ідентичним номером КВ14859854, та дві банкноти номіналом по 100 доларів США з номерами КВ66303364Р та PF98882670F; протоколами огляду вилучених у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 мобільних телефонів; протоколом огляду автомобіля марки «Мерседес Бенц», р/н НОМЕР_2 ; протоколом проведення впізнання осіб за фотознімками; протоколом вручення спеціальних засобів та вручення імітаційних грошей та грошових коштів; протоколами за результатами проведення негласних (слідчих) розшукових дій. Також просить слідчого суддю врахувати, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, через що вважає реальним існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 перебуваючи на волі зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь яку з речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, підозрюваного, інших невстановлених співучасників вчинення кримінального правопорушення шляхом їх підкупу, умовляння або залякування, вчинити інші кримінальні правопорушення. Окрім цього слідчий просить слідчого суддю врахувати, що ОСОБА_7 з ОСОБА_4 налагодили схему систематичного переправлення осіб через державний кордон; час, спосіб, місце вчинення кримінального правопорушення ретельно планували, під час вчинення такого застосовували елементи конспірації, змінювали транспортні засоби та залучали осіб із числа правоохоронних органів. Враховуючи наведене, слідчий вважає, що у органу досудового розслідування нема підстав звертатися до суду з клопотанням про обрання ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, оскільки такі не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини. Зазначив, що з моменту обрання запобіжного заходу ризики не зменшилися; органу досудового розслідування ще необхідно провести ряд слідчих дій.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 вважала, що стороною обвинувачення порушено передбачені ч. 1 ст. 199 КПК України строки подання до суду даного клопотання, при цьому таке подане слідчим за відсутності продовженого строку досудового розслідування. Також вказувала, що прокурор повинен довести те, що ризики продовжують існувати, чого ним зроблено не було, відтак вважала ризики взагалі відсутніми.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, прийшов до такого висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

На підставі матеріалів клопотання встановлено, що органом досудового розслідування слідчим відділенням відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з 25 жовтня 2023 року здійснюється досудове розслідування за фактом незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинені організованою групою. Так 25 жовтня 2023 року до окружної прокуратури надійшли матеріали про те, що громадянин ОСОБА_10 у період воєнного стану, з корисливих мотивів, організував схему незаконного переправлення через Державний кордон України осіб призовного віку, яким обмежено можливість виїзду за межі України (а. к. 8, 9, 14).

За вказаним фактом 25 жовтня 2023 року розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000169 (а. к. 7, 8).

Сімнадцятого січня 2024 року ОСОБА_4 затримано в рамках даного кримінального провадження у порядку п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України (а. к. 37-40, 47-49).

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється органом досудового розслідування у незаконному переправленні осіб через Державний кордон України, сприяння його вчиненню, наданням засобів, щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів.

Ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 19 січня 2024 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 березня 2024 року з одночасним визначенням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 680 грн, та за умови внесення застави покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено постановою керівника Ужгородської окружної прокуратури від 13 березня 2024 року до трьох місяців, тобто до 17 квітня 2024 року.

Таким чином, дія запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 17 березня 2024 року, що й стало підставою для звернення сторони обвинувачення до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.

Слідчий у клопотанні та прокурор під час судового розгляду наголошували, що наразі в кримінальному провадженні наявні обставини, які перешкоджають спрямуванню обвинувального акту до суду до закінчення строку дії вказаного запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_4 , оскільки встановлена необхідність у вчиненні ряду процесуальних дій для об`єктивного, повного завершення досудового розслідування, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, як стверджують слідчий та прокурор продовжують існувати.

Відповідно до ч. 3-5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Повідомлена ОСОБА_4 підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового розслідування доказах. Слідчий суддя вважає підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, обґрунтованою, докази можливої його причетності до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення достатніми.

У той же час, оскільки на цій стадії встановлено нижчі критерії до стандарту доказування, які зобов`язують слідчого суддю з`ясувати лише наявність достатніх доказів, які виправдовують необхідність здійснення досудового розслідування та не передбачають обов`язку встановлення вини конкретної особи, а також, враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, посилання сторони захисту на те, що до клопотання не долучено доказів вчинення інкримінованого правопорушення, є необґрунтованим.

Слідчий суддя звертає увагу, що під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу слідчим суддею перевірялась наявність обґрунтованості підозри у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

До того ж ухвала слідчого судді про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була переглянута в апеляційному порядку та ухвалою колегії суддів Закарпатського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року залишена без зміни.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК, у даному кримінальному провадженні відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя прийшов до таких висновків.

На переконання слідчого судді, ймовірність переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється є тяжким злочином та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі. Вказане особливо сильно підвищує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Поряд з цим слідчий суддя враховує наявність у підозрюваного ОСОБА_4 паспорту громадянина України для виїзду за кордон, відсутність офіційного місця роботи, постійне проживання його матері за межами України, а також молодий вік та відповідно відсутність власної сім`ї.

Зазначене свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків підозрюваного із державою постійного проживання.

Доводи сторони захисту щодо відсутності даного ризику у зв`язку із проживанням на території України хворої бабусі пенсійного віку та молодших брата і сестри, які відповідно є особою похилого віку та неповнолітніми особами, слідчим суддею відхиляються, оскільки не спростовують наявності у підозрюваного можливості покинути територію України.

Наведені вище обставини в сукупності дають підстави дійти висновку щодо існування ризику вчинення підозрюваним дій, направлених на переховування від органу досудового розслідування та суду.

На думку слідчого судді, продовжує існувати і ризик незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, який ґрунтується на зацікавленості підозрюваного у відверненні негативних наслідків, спричинених притягненням його до кримінальної відповідальності. Варте уваги і те, що після набуття статусу підозрюваного ОСОБА_4 стала відома інформація про свідків та інших учасників кримінального провадження, якою він може скористатися для впливу на них.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Не може залишатися поза увагою слідчого судді і те, що ОСОБА_4 , за версією сторони обвинувачення, підозрюється саме у вчиненні тяжкого злочину за попередньою змовою групою осіб, а відтак існує ризик впливу на іншого підозрюваного; при цьому, як зазначає сторона обвинувачення, у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення були задіяні й інші невстановлені особи, наразі не встановлено усіх свідків, яким можуть бути відомі обставини вчинення протиправних дій, показання яких мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, які підлягають доказуванню. Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не завершене, а свідки сторони обвинувачення відповідно не допитувались судом безпосередньо, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу підозрюваного, такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від дачі показань у суді.

Наведені обставини можуть свідчити про те, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання щодо доведеності ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя приймає до уваги те, що органом досудового розслідування ще не встановлені всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема всі учасники вчинення правопорушення, інші можливі епізоди вчинення аналогічних злочинів, місця перебування інших речей, предметів та документів, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні; обізнаність підозрюваного ОСОБА_4 щодо місцезнаходження таких речей і документів свідчить про наявність у нього можливості знищити, сховати або спотворити їх.

Також слідчий суддя погоджується, що надалі продовжує існувати й ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки обставини кримінального правопорушення, зокрема його тривалість та цілеспрямованість дій ОСОБА_4 , який будучи неофіційно зайнятою особою та здійснюючи пасажирські перевезення, долучився до вчинення даного кримінального правопорушення, що у свою чергу може свідчити про можливість вчинення ним у майбутньому інших кримінальних правопорушень. При цьому слідчий суддя наразі також враховує й заявлену стороною захисту ситуацію у родині ОСОБА_4 , де хворіє бабуся, яка потребує постійного лікування та виховуються ще двоє неповнолітніх дітей, для чого у свою чергу підозрюваному необхідно володіти достатніми грошовими засобами.

З урахуванням сукупності вищенаведених обставин, слідчий суддя вважає підтвердженою наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Варто додати, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Тобто кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Разом з тим, слідчим суддею береться до уваги особиста ситуація (обставини) підозрюваного неодружений, однак має на утриманні двох неповнолітніх брата та сестру, бабусю похилого віку, в той час як є дуже молодим за віком, до кримінальної відповідальності не притягувався, виключно позитивно характеризується за місцем проживання, що було однозначно встановлено слідчим суддею при розгляді клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Враховуючи обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, яка стверджується доданими до клопотання матеріалами, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому вважає необхідність у продовженні застосованого відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованою.

Відомостей, які свідчили б про неможливість застосування (продовження застосування) до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, сторонами не надано.

Доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування порушено строки, визначені ст. 199 КПК України, для подання даного клопотання про продовження строку тримання під вартою є голослівним та не підкріпленими будь-якими доказами, а тому слідчим суддею не беруться до уваги, оскільки таке подано до суду 11 березня 2024 року, тоді як строк тримання ОСОБА_4 під вартою за ухвалою слідчого судді від 19 січня 2024 року триває до 17 березня 2024 року (включно).

За таких обставин клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Окрім того, задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах, зокрема щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому сума (застави) повинна бути оцінена, враховуючи дані про особу та поведінку самого підозрюваного, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку.

Тобто розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні.

Так, ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 19 січня 2024 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні застосовано альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 181 680 грн.

Слідчий суддя враховує, що розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді від 19 січня 2024 року до цього часу за підозрюваного не внесений, що вказує на те, що такий розмір застави може бути непомірним для ОСОБА_4 .

Водночас не може залишатися поза увагою те, що найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований до ОСОБА_4 із 17 січня 2024 року, тобто з моменту його затримання в порядку ст. 208 КПК України, з того часу він безперервно утримується в слідчому ізоляторі.

При цьому стандарт доказування стороною обвинувачення відповідного майнового стану підозрюваної особи з перебігом ефективного досудового розслідування має зростати, особливо у разі, якщо встановлення попереднього розміру застави базувалось серед іншого на припущенні про можливість володіння нею значними активами на підставі непрямих доказів, а також факту тривалого невнесення застави в раніше визначеному розмірі.

Оскільки більш вагомих доказів щодо обґрунтування майнового стану ОСОБА_4 на рівні, що дозволяє йому внести заставу в раніше визначеному обсязі, слідчому судді не надано, отже застосування цього запобіжного заходу в частині визначення розміру альтернативної застави має бути менш суворим.

За наведених обставин слідчий суддя прийшов до висновку про доцільність визначити ОСОБА_4 заставу у меншому розмірі, ніж було визначено в ухвалі про застосування запобіжного заходу.

Застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжний захід, слідчий суддя враховує, що він не може бути завідомо непомірним для нього та повинен надавати можливість внести таку заставу, тому варто виходити із можливості внесення такої застави.

При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , його вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки, майновий стан, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, та враховуючи, що заявлені ризики, які були установлені слідчим суддею при застосуванні міри запобіжного заходу не зникли, а відтак вважає, що підозрюваному слід визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, однак при цьому має бути таким, щоб підозрюваний мав можливість внести кошти у визначеному розмірі.

Водночас, розмір застави має надавати впевненість у тому, що вона зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, тобто має бути достатнім стримуючим фактором, щоб загроза її втрати утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Тож з урахуванням встановлених в ході розгляду клопотання обставин слідчий суддя приходить до переконання, що застава у розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає суму 75 700 грн зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 та вбачаються підстави вважати такий розмір помірним для підозрюваного, враховуючи його фінансовий стан.

Також, відповідно до положень ч. 5 ст. 194 КПК України для зменшення наведених вище ризиків на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слід зазначити, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень (ст. 198 КПК України).

Керуючись ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 29 Конституції України, ст. 177, 183, 186, 193, 194, 196-198, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000169 від 25 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про продовження відносно ОСОБА_4 строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт Королево Виноградівського району Закарпатської області, мешканцю АДРЕСА_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування до 17 квітня 2024 року, із визначенням застави у розмірі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 75 700 (сімдесят п`ять тисяч сімсот) грн.

У разі внесення застави, у порядку ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , прокурора чи суду за їх першою вимогою;

2) повідомляти старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , прокурора чи суд про зміну місця проживання;

3) не відлучатися за межі місця проживання (м. Виноградів) без дозволу слідчого, прокурора;

4) здати на зберігання до відповідного органу міграційної служби за місцем реєстрації свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Дата закінчення дії ухвали 17 квітня 2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1