УХВАЛА

09 липня 2024 року

м. Київ

справа № 933/116/23

провадження № 51-3406 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Олександрівського районного суду Донецької області від 15 листопада 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року,

встановив:

У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вказаних судових рішень в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів пунктів 4, 5 ч. 2, ч. 3, ч. 4, ч. 5 та ч. 6 зазначеної статті.

Відповідно до ст. 438 КПК підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи, тобто не тільки висунути на підтвердження допущених судом порушень переконливі факти, але й аргументувати як саме ці порушення істотно позначилися на законності та обґрунтованості судового рішення. Крім цього, вимагаючи скасування судового рішення та призначення нового судового розгляду в суді відповідної інстанції, особа у касаційній скарзі має вказати, яким чином таке скасування дозволить виправити порушення, на які вона посилається.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 зазначає про незаконність вироку місцевого суду та ухвали апеляційного щодо ОСОБА_5 у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, при цьому не наводить таких порушень КПК, які з огляду на положення статей 370, 404, 412 КПК слугували б підставою для скасування оскаржуваних судових рішень.

Натомість, у своїй скарзі захисник не погоджується з оцінкою доказів наданою попередніми судами, вказує на неповноту досудового розслідування та судового розгляду, що з огляду на вимоги ст. 433 КПК, не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Крім того, оскаржуючи ухвалу апеляційного суду від 04 квітня 2024 року, захисник ОСОБА_4 не вказує конкретно в чому полягає незаконність чи необґрунтованість цього судового рішення з огляду на положення статей 412, 419 КПК.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно положень п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Такі вимоги мають узгоджуватися із приписами ст. 436 КПК, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Проте, у прохальній частині касаційної скарги, захисник просить скасувати вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду та постановити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_5 , а кримінальне провадження відносно останнього закрити з підстав передбачених п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК, однак такі вимоги є неконкретними та не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК, якою визначені повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, а відтак підлягають уточненню.

До того ж, в касаційній скарзі не зазначено, чи бажає захисник брати участь у касаційному розгляді кримінального провадження, як це передбачено ч. 3 ст. 427 КПК, з урахуванням положень ч.ч. 1, 7 ст. 336 КПК.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 427 КПК якщо касаційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 50 КПК визначено, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

В порушення вказаних вимог КПК, до касаційної скарги захисником ОСОБА_4 не долучено документів, що підтверджують її повноваження на подачу касаційної скарги.

Також, всупереч положенням ч. 5 ст. 427 КПК захисником не долучено до касаційної скарги копії оскаржуваних судових рішень. Це не лише становить формальне порушення ст. 427 КПК, але й по суті позбавляє Верховний Суд можливості перевірити дотримання суб`єктом подання касаційної скарги вимог статей 424, 426 КПК та розглянути її касаційну скаргу по суті.

За ч. 6 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. Ця вимога не поширюється на засудженого, який тримається під вартою.

Так, касаційна скарга захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 подана шляхом її направлення через підсистему «Електронний кабінет», при цьому скаржниця не врахувала, що до касаційної скарги потрібно долучати її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження та учасникам судового провадження.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши захиснику строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Олександрівського районного суду Донецької області від 15 листопада 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 квітня 2024 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3