ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/1681/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001287,

ВСТАНОВИВ:

27.05.2024 слідчий слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 за погодженням з процесуальним керівником ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт автомобіля марки «Audi A4», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що 27.04.2021 до Дарницького УП ГУНП у м. Києві надійшла заява від адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що на початку лютого 2021 року ОСОБА_6 передав громадянці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у тимчасове користування автомобіль марки «Audi A4», 2014 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , із усною домовленістю щодо його повернення до 01.03.2021 року, однак ані 01.03.2021, ані пізніше, даний автомобіль повернуто не було.

04.08.2021 автомобіль марки «Audi A4», 2014 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , оголошено в розшук з внесенням відповідних даних до системи «Гарпун».

Відповідно до показів громадянки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що вона протягом 9 років, а саме до 2021 року, зустрічалася з громадянином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перебування у фактичних стосунках, вищевказані особи вирішили придбати автомобіль. Так, ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_7 придбати автомобіль через свого знайомого, який займається пригоном автомобілів з США, на що остання погодилась та надала ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 15 000 доларів США, які він оплатив через банк. Надалі автомобіль марки «Audi A4», 2014 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 , був доставлений в Україну і коли постало питання про його реєстрацію то виявилося, що зареєструвати його можна лише на особу, яка здійснювала оплату через банк, у зв`язку із чим вказаний автомобіль було зареєстровано на ОСОБА_6 . В лютому 2021 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 сталася сутичка, через яку вони вирішили розірвати свої стосунки. В подальшому, сторони домовились, що ОСОБА_6 виїде з квартири, яку вони орендували разом з ОСОБА_7, та за найм якої сплачувала остання. Під час виїзду з орендованої квартири, ОСОБА_6 викрав у ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 20 000 доларів США, у зв`язку із чим остання звернулася з відповідною заявою до поліції, яка в свою чергу уповноваженими особами була зареєстрована. Окрім того, ОСОБА_6 під час стосунків з ОСОБА_7, отримав в позичку від останньої іншу суму грошових коштів, які після розірвання стосунків не повернув, проте запевняв останню, що поверне суму отриманих у позичку коштів. Також сторони мали зустрітись для переоформлення автомобіля марки «Audi A4», 2014 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 , з ОСОБА_6 на ОСОБА_7, проте останній зник та на телефонні дзвінки не відповідав. Так, ОСОБА_7 продовжувала користуватися вказаним автомобілем та жодних претензій від ОСОБА_6 не отримувала.

08.04.2022 о 19:18 год. до Дарницького УП ГУНП у м. Києві надійшло повідомлення від працівників поліції СОРОКА -11 про те, що під час перевірки документів водія ОСОБА_8 та транспортного засобу марки «Audi A4», державний номерний знак НОМЕР_1 , було встановлено, що вказаний автомобіль перебуває в розшуку. Того ж дня, начальником СД відділення поліції №4 (м. Заліщики) Чортківського відділу поліції ГУНП України в Тернопільській області було відібрано пояснення у ОСОБА_7, яка пояснила, що вони з ОСОБА_8 перебувають у фактичних стосунках та останній також користується вищевказаним автомобілем.

Постановою слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 29.03.2023, транспортний засіб марки «Audi A4», 2014 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 , знято з баз розшуку транспортних засобів, якими незаконно заволоділи.

07.12.2023 слідчим слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві винесено постанову про закриття кримінального провадження №0001287 від 28.04.2021, яку постановою прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва від 16.01.2024 скасовано.

Постановою слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 17.01.2024 оголошено в розшук з внесенням відповідних даних до системи «ГАРПУН» автомобіль марки «Audi A4», 2014 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Відповідно до рапорту диспетчера Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 25.05.2024, зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 25.05.2024 о 10:59 год. за адресою: АДРЕСА_1 виявили вищевказаний припаркований автомобіль, без водія. При цьому, перевіривши базу «Гарпун» встановлено, що вказаний автомобіль перебуває у розшуку, у зв`язку із чим на місце події було викликано СОГ Дарницького УП ГУНП у м. Києві.

В подальшому, 25.05.2024, було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено та вилучено автомобіль марки «Audi A4», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , який було поміщено на майданчик для тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_3 .

Постановою слідчого Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 25.05.2024 вилучений в ході огляду місця події від 25.05.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль марки «Audi A4», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 - визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001287.

В судове засідання, яке відбулося 06.06.2024, користувач майна та прокурор не з`явились, при цьому, надали заяви про розгляд справи без їхньої участі. Окрім того, до початку розгляду справи представником власника майна ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_9 через електронну пошту суду подано письмові пояснення, у яких останній прохав суд відмовити у задоволенні клопотання в повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та надані в його обґрунтування матеріали, дійшов таких висновків.

Як визначено ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі по тексту - КПК України), одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 3 статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Описана у клопотанні фабула вчиненого злочину у сукупності з наданими слідчим матеріалами кримінального провадження, на даному етапі провадження дає слідчому судді підстави вважати з достатньою ймовірністю про існування факту події вчинення злочину, який має бути предметом ретельного дослідження з боку органу досудового розслідування. Водночас, оскільки на цьому етапі досудового розслідування жодній особі не вручене повідомлення про підозру, слідчий суддя оцінює лише достатність підстав вважати, що такий злочин був вчинений.

Такий висновок ґрунтується на підставі сукупності досліджених у судовому засіданні документів та матеріалів кримінального провадження №0001287, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 квітня 2021 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

На думку слідчого судді, прокурором доведено відповідність майна, а саме транспортного засобу на який слідчий просить накласти арешт, критеріям, визначеним ч. 2 ст. 170 КПК України.

Накладення арешту на вказане майно шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження ним враховуючи те, що зазначене майно є предметом вчинення злочину, а відтак є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, яке на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя вважає є пропорційним та співмірним завданням кримінального провадження.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого злочину, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, а також враховуючи те, що слідчим у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є предметом вчинення злочину, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

Окрім того, з огляду на завдання кримінального провадження слідчий суддя вважає, що у даному випадку втручання у володіння майном, виходячи з визначених КПК України засад кримінального провадження, є виправданим та пропорційним.

Також слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до чч. 1, 2 ст. 174 КПК України інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного та керуючись вимогами стст. 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001287 - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Audi A4», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження ним у кримінальному провадженні №0001287 від 28.04.2021, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , та яким фактично користується ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1