УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 212/649/20

провадження № 51- 536 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в судах першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року стосовно виправданого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

За вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19 травня 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі - КК) та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ним вказаного кримінального правопорушення.

Досудовим розслідуванням ОСОБА_4 обвинувачувався у тому, що у невстановлений слідством час, але не пізніше 24 червня 2019 року, перебуваючи у невстановленому в ході проведення досудового розслідування місці, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання з метою збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено - метамфетаміну, розуміючи та усвідомлюючи в повній мірі протиправність та караність своїх дій, посягаючи на встановлені та охоронювані законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, діючи умисно, незаконно придбав з метою збуту з невстановленого слідством джерела, речовину масою не менше ніж 49,0130 г, що містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, яку з того ж часу, незаконно почав зберігати з метою збуту за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , а в подальшому, 24 червня

2019 року, під час проведення обшуку за вказаною адресою, було виявлено та вилучено вказану речовину, масою 49, 0130 г, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін масою 25,0849г, що відповідно до переліку невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженого Наказом МОЗ України № 188 від 16 серпня 2000 року, є особливо великим розміром.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а вищезазначений вирок - без змін.

У касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням апеляційного суду, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить його скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Обґрунтовуючи наведене, прокурор, зокрема, зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відхилив його клопотання про надання часу для підготовки до судових дебатів, що, на його думку, призвело до порушення принципів змагальності та справедливості судового розгляду.

Колегія суддів Верховного Суду, перевіривши касаційну скаргу та додану до неї копію судового рішення, дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При перевірці доводів, наведених у касаційній скарзі, Верховний Суд виходить із фактичних обставин, установлених місцевим та апеляційним судами.

За ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Статтею 412 КПК передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Колегія суддів касаційного суду вважає, що викладені у касаційній скарзі прокурора посилання на порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме, на те, що він був позбавлений можливості виступити у судових дебатах у зв`язку з тим, що місцевий суд відмовив у задоволенні його клопотання про надання йому часу для підготовки цього виступу, є необгрунтованими з таких підстав.

Статтею 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод визначено право на справедливий суд, що знайшло своє відображення у положеннях статей 7, 10, 22 КПК, відповідно до яких зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться рівність перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту своїх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК, свобода сторін кримінального провадження у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. При цьому, суд зобов`язаний, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створити необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав та виконання ними процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 364 КПК у судових дебатах виступають прокурор, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач, його представник, обвинувачений, його законний представник, захисник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Судові дебати - обов`язкова частина стадії судового розгляду, в якій виступають його учасники з аналізом доказів, які були досліджені в судовому розгляді, та пропозиціями про вирішення кримінального провадження.

Під час судових дебатів найбільшою мірою проявляється така загальна засада кримінального провадження, як змагальність сторін у доведенні перед судом переконливості їхніх правових позицій, що у свою чергу сприяє всебічному, повному та неупередженому дослідженню всіх обставин кримінального провадження та постановленню законного й обґрунтованого рішення суду.

Учасники судового розгляду мають право заявити суду клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні для підготовки до судових дебатів. Однак тривалість цієї перерви має визначатись судом з урахуванням таких критеріїв, як складність та обсяг кримінальних проваджень.

Як убачається з копії оскаржуваного судового рішення, судом першої інстанції у судовому засіданні прокурору ОСОБА_5 було надано слово в судових дебатах, однак останній заявив про необхідність підготовки виступу та узгодження позиції, при цьому судом першої інстанції було правомірно наголошено про неодноразове надання часу прокурору саме для підготовки до судових дебатів.

Колегія суддів апеляційного суду зазначила, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, при цьому узгодження позиції прокурором, як вид процесуальної дії, нормами чинного законодавства не передбачено, а інших вагомих підстав для надання часу для підготовки до судових дебатів, прокурор не навів.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зауважив, що твердження прокурора про необхідність виступити у судових дебатах й іншим прокурорам, які підтримували обвинувачення у цьому кримінальному провадженні в інших судових засіданнях, є надуманими, оскільки спочатку прокурор клопотав про надання часу саме для узгодження позиції, більш того, у прокурора ОСОБА_5 не було стримуючих факторів для реалізації його права виступу у судових дебатах, яким він не скористався, всупереч неодноразовому наданню часу для підготовки, а неявка в суд інших прокурорів не тягне за собою відкладення розгляду кримінального провадження. Не зважаючи на це, прокурор ОСОБА_5 у судових дебатах не виступив без належного на це обґрунтування, при цьому судом першої інстанції таке право прокурору було надано тричі.

Отже, таку поведінку прокурора колегія суддів апеляційного суду розцінила як зловживання своїми процесуальними правами, а тому дійшла висновку про правомірність відмови суду першої інстанції у задоволенні клопотання про надання часу для підготовки до судових дебатів, враховуючи те, що такий час прокурору надавався неодноразово.

Колегія суддів касаційного суду погоджується з таким висновком апеляційного суду та вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора щодо надання часу для підготовки виступу у судових дебатах, не позбавив прокурора можливості виступити в судових дебатах та забезпечив сторонам необхідні рівні умов для реалізації їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Також колегія суддів вважає, що доводи, наведені у касаційній скарзі прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, не заслуговують на увагу, оскільки прокурор не навів відповідного вмотивованого обґрунтування в цій частині.

Посилаючись у касаційній скарзі на недотримання апеляційним судом положень

ст. 23 КПК, прокурор не наводить доводів про неповноту викладення цим судом узагальнених вимог його касаційної скарги, у зв`язку з чим суд касаційної

інстанції позбавлений можливості перевірити посилання на незаконність відмови суду першої інстанції у задоволенні клопотання про допит працівників органів правопорядку, які безпосередньо брали участь у проведенні обшуку.

Отже, посилань на істотні порушення кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для скасування чи зміни оспорюваних судових рішень, як і доводів щодо неправильного застосування кримінального закону касаційна скарга не містить.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись ч. 2 статті 428 КПК, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в судах першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року стосовно виправданого ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3