Справа № 190/1353/24
Провадження №1-в/190/177/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2024 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ПВК 122 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України,

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2021 року.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник ДУ «ПВК №122» ОСОБА_4 в судовому засідання клопотання засудженого не підтримав, вважає, що останній не став на шлях виправлення, а тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 ..

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд встановив наступне.

Вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2021 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.02.2021 року та остаточно призначено покарання 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 , останній не довів своє виправлення та не має бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно довідки про заохочення та стягнення від 06.06.2024 року засуджений ОСОБА_5 заохочень та стягнень не має.

Згідно зі ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч. 3 ст. 81 КК України.

За змістом закону, становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Становлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Суд вважає, що поведінка засудженого свідчить про відсутність позитивної динаміки у його поведінці, до засудженого, за період відбування покарання в установі, заохочення не застосовувалися, при цьому під сумлінною поведінкою засудженого суд розуміє не тільки пасивну форму поведінки ОСОБА_5 , яка полягає у стримані від порушення правил внутрішнього розпорядку, а й активну форму його поведінки, однак ці підстави у суді не доведені.

Що стосується посилання засудженого, що він є інвалідом ІІ групи, має інсульт та відняту другу сторону, в колонії не мають препаратів для його повного одужання, суд зазначає, що підставою для умовно-дострокового звільнення є доведення в судовому засіданні прагнення засудженого до виправлення, позитивних зрушення в його поведінці і ставленні до праці, стан здоров`я засудженого не є підставою для умовно-дострокового звільнення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що поведінка засудженого під час відбування покарання є зразковою та свідчить про його повне виправлення, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її проголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1