Провадження № 1-кп/643/37/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024 м. Харків

Московський районний суд м.Харкова у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Фрунзівка Одеської області, українки, громадянки України, що має середню освіту, вдови, не працюючої, яка має на утриманні неповнолітніх дітей - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в силу ст. 89 КК України не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкала: АДРЕСА_2 ,

за ч. 3 ст. 27, п. 11 ч. 2 ст. 115

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Харків, громадянина України, раніше не судимого, маючого середню базову освіту, тимчасово не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою АДРЕСА_3 ,

за п.п. 6,11 ч.2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , у період з 10 по12 квітня 2018 року, точну дату не встановлено, перебуваючи за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , будучи у тривалих неприязних відносинах зі своїм колишнім співмешканцем ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що виникли у зв`язку з неодноразовими конфліктами та бійками, що мали місце між ними на побутовому підґрунті, у зв`язку зі зловживанням останнім алкогольними напоями, попрохала свою неповнолітню доньку ОСОБА_13 . ІНФОРМАЦІЯ_6 , знайти серед своїх знайомих особу, яка зможе спричинити ОСОБА_12 тілесні ушкодження та таким чином припинити його протиправні дії відносно себе. Після цього, дізналась від своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що у останньої мається знайомий - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який з метою припинення подальшої конфліктної поведінки ОСОБА_12 , може спричинити останньому тілесні ушкодження за грошову винагороду. В подальшому, ОСОБА_6 отримавши від своєї доньки ОСОБА_13 контактні данні ОСОБА_7 , за невстановлених обставин, даті, часу та місці, розуміючи, що спричинення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень не матиме очікуваного ефекту, оскільки ОСОБА_12 , незважаючи на те, то раніше зазнавав насильства з боку інших осіб, не припиняв чинити з нею сварки, діючи за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 з особистих неприязних стосунків, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, та бажаючи настання наслідків у вигляді смерті потерпілого, домовилась зі ОСОБА_7 на заподіяння останнім смерті ОСОБА_12 , тобто на вчинення умисного вбивства, при цьому за вчинення вказаних протиправних дій ОСОБА_6 та. ОСОБА_7 обумовили виплату останньому грошової винагороди у сумі 2000 грн., тобто домовились про вчинення умисного вбивства потерпілого на замовлення.

Таким чином, ОСОБА_6 було організовано вчинення кримінального правопорушення - умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_12 вчиненого на замовлення. А саме, ОСОБА_6 за допомогою своєї доньки ОСОБА_13 підшукала безпосереднього виконавця умисного вбивства ОСОБА_12 - ОСОБА_7 , визначила об`єкт посягання - гр. ОСОБА_12 , а у подальшому повинна була забезпечити належну реалізацію свого злочинного плану, забезпечивши умови вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 та здійснити оплату виконавцеві, а саме ОСОБА_7 , винагороди за вчинення вбивства ОСОБА_12

13.04.2018 приблизно о 22 год. 30 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого мешкання за вищевказаною адресою разом з ОСОБА_12 , після вжиття останнім алкогольних напоїв, дочекавшись коли ОСОБА_12 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, заснув у вказаній квартирі, користуючись станом потерпілого, під час якого той не міг чинити суттєвого опору протиправним діям гр. ОСОБА_7 , спрямованим на позбавлення життя ОСОБА_12 , повідомила своїй донці, що потерпілий знаходиться за місцем їх мешкання та спить. Після чого, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_13 та неповнолітнім ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , які в той час спільно гуляли, та не були посвячені в злочинний задум ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо умисного вбивства ОСОБА_12 , прослідували за вказаною адресою, та приблизно о 23 год 00 хв. того ж дня, ОСОБА_7 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 увійшли до кв. 3-А б. АДРЕСА_4 , де на ліжку спав ОСОБА_12 . Надалі, ОСОБА_7 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків у вигляді смерті потерпілого, виконуючи доручення замовника умисного вбивства ОСОБА_12 - ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету одержання грошової винагороди у розмірі 2000 грн., завдав останньому заздалегідь заготованим ним з метою вчинення кримінального правопорушення, невстановленим ножем, не менше 20 ударів, в тому числі в область життєво-важливих для людини органів, а саме у ділянки голови, шиї та тулубу останнього.

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 13.04.2018, безпосередньо після спричинення тілесних ушкоджень, в приміщенні кв. АДРЕСА_5 , настала смерть потерпілого ОСОБА_12 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №10-12/935-c/l8 від 06.07.2018 відділення № 2 відділу судово-медичної експертизи трупів Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи Управління охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації, за наявними об`єктивними судово-медичними даними при експертизі трупа ОСОБА_12 були встановлені наступні тілесні ушкодження:

-голови: три непроникаючих колото-різаних поранення (що беруть свій початок ранами на обличчі у зовнішнього кута лівого ока, в тім`яній ділянці зліва та в потиличній ділянці справа, одна різана рана у зовнішнього кута лівого ока;

-шиї : чотирнадцять сліпих колото-різаних поранень (що беруть свій початок ранами на межі верхнього та середньої третин правої бічної поверхні, на задній поверхні шиї в верхній третині справа, на правій задньобічній поверхні шиї справа, на задній поверхні шиї в її нижній третині практично по умовній серединній лінії тіла, на правій задньобічній поверхні шиї в її нижній третині, наскрізне колото-різане поранення в верхній третині з ушкодженням правої загальної сонної артерії та правої яремної вени, м`язів діафрагми роту та кореня язика (що бере початок раною на лівій бічній поверхні шиї та закінчується раною на правій бічній поверхні шиї), різана рана на лівій бічній поверхні шиї в середній третині; ''

-тулубу: два сліпих колото-різаних поранення на спині в проекції правої ключиці рани.

Всі колото-різані та різані ушкодження носять прижиттєвий характер та утворилися незадовго до настання смерті (що підтверджується результатами судово-медичної гістологічної експертизи) в результаті багаторазової дії (не менше двадцяти травматичних дій одностороннєгострого, плоского, типу клинка ножа предмета (предметів), що володіє колюче-ріжучими властивостями, має лезо середньої гостроти та обух з «П» - подібним поперечним перетином з помірно вираженими ребрами, індивідуальні особливості якого в ушкодженнях не відобразилися. Найбільша ширина зануреної частини клинка цього предмета, була не більше 2,8 см.

На підставі вищевикладеного, причиною смерті ОСОБА_12 , 1971 р.н., стала наскрізне колото-різане поранення шиї з повним перетином правих загальної сонної та загальної яремної вени, що в своєму перебігу ускладнилось розвитком і течі та гострою крововтратою, яка і стала безпосередньо причиною смерті. Таким чином, між вказаним наскрізним колото-різаним пораненням шиї з ушкодженням судин та настанням смерті є прямий причинний зв`язок.

Керуючись п.п.4.8 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 М3 України від 17.01.95г., наскрізна колото-різана рана шиї, з повним перетином загальної сонної артерії та загальної яремної вени, має ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень (згідно п.п. 2.1.1, 2.1.3 о, п - Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», стверджених наказом № 6 М3 України від 17.01.95г.).

Керуючись п.п.4.8 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 М3 України від 17.01.95г., непроникаючі колото-різані рани та різані рани мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (згідно п.п. 2.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 М3 України від 17.01.95г.).

Після отримання вищевказаних тілесних ушкоджень (сліпих колото-різаних поранень та різаних ран) ОСОБА_12 міг самостійно рухатись або чинити опір. Після спричинения наскрізного поранення шиї з ушкодженням магістральних кровоносних судин він міг самостійно рухатись або чинити опір невеликий проміжок часу ймовірно, на протязі декількох хвилин) по мірі наростання явищ кровотечі, яка стала безпосередньою причиною смерті ОСОБА_12 .

Після спричинення ОСОБА_15 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 та настання його смерті, ОСОБА_6 виконуючи умови їх зі ОСОБА_7 домовленості, відразу передала ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 1000 грн., у якості частини заздалегідь обіцяної нею винагороди за вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 , пообіцявши передати йому решту винагороди у сумі 1000 грн. пізніше. Після чого, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 спільно з неповнолітніми ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , труп ОСОБА_12 , з метою приховування кримінального правопорушення, було сховано у підвальному приміщенні б. АДРЕСА_4 , де його було виявлено перехожими громадянами 29.04.2018.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення-злочину за вищевикладених обставин визнала частково, та пояснила, що вона познайомилися з ОСОБА_16 04.08.2016р. Він здався їй нормальним чоловіком. Він сказав, що у нього були інші дружини з якими він розлучився через їх зради. Вони почали жити разом з жовтня 2016 року коли він повернуся з заробітків. Він з моменту приїзду почав вживати спиртне і робив це поки не пропив 5000 доларів. Вони жили на АДРЕСА_6 . Жили із ним та її дітьми ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Він зловживав спиртним та бив її дуже сильно. Вигнати його не вдавалося. Вона викликала поліцію, але він ховався та нічого не змінювалося. Він просив пробачення, обіцяв змінитися, довше тижня ніде не працював. Її постійно бив під різними приводами. Через 8 місяців йому запропонували роботу і на початку липня 2017 він поїхав, повернувшись у жовтні. 3-го повернувся, а 4-го побив її дуже сильно, зламав 4 ребра, ушкодив голову. Він сказав що його матері наснився сон, який свідчить про її зраду. Вони ледь втекли від нього. В неї було опухле обличчя, уся була в крові. Поліція приїхала, але нічого не зробила. Він переслідував її у свекрові. Їй знайшли квартиру і вона переховувалася там. Але він знайшов її і там, почав знову переслідувати і її попросили звільнити житло. Вона змінювала декілька разів житло і кожного разу ОСОБА_16 її починав переслідувати і кидав каміння у вікна. Вона викликала поліцію, але це не допомагало. Він переслідував її, вона втікала від нього і сама, і з дітьми. Вона ховалася, він порозривав усі її речі та документи, ламав двері. Потім спалив її паспорт, вкрав гроші у доньки. 13.04.18 вона прийшла з роботи, забрати дітей. Він прийшов біля 18:00 до неї за адресою АДРЕСА_7 , сказав що у нього є випивка та закуска і він хоче випити це у них. Вона його не пускала, але він почав казати дітям, що «випустить її кішки» і їй довелося його пустити. Він почав примушувати її жити з ним. Вона виливала з чарки у чашку спиртне яке він наливав, бо не хотіла пити спиртне, а він сварився на неї, погрожував. 13.04.18 у нього закінчилося спиртне і він почав знову на неї кидатися. Потім діти умовили його лягти спати, близько 23.00 він роздягся, ліг, але не спав. Вона подзвонила доньці ОСОБА_17 і попрохала прийти, бо вона боїться. Потім ОСОБА_16 почав на неї кидатися з ножем. Між 23.00 та 00:00 годин прийшла Ксенія з ОСОБА_20 . Позаду зайшов ОСОБА_21 . ОСОБА_22 залишився біля двері і ОСОБА_23 побачивши що ОСОБА_16 б`ється із нею, почав захищати її, став відтягувати його від неї. ОСОБА_16 почав кричати, що то прийшли її коханці. ОСОБА_23 вдарив його рукою у голову.

Ксенія була з дітьми, а ОСОБА_24 стояв біля дверей. ОСОБА_16 почав махати ножем , намагаючись порізати її, а коли ОСОБА_23 вліз між ними, намагався порізати і його. ОСОБА_12 кидався то на неї, то на ОСОБА_25 . ОСОБА_26 вдарив його кулаком у голову і ОСОБА_12 впав на диван, почав ще сильніше істерично кричати. Коли він піднімався ослабив руку з ножем. Вона в цей момент вихопила у нього ніж та нанесла цим ножем удар у шию зверху вниз, тримаючи ніж двома руками. В цей момент вони знаходилися один до одного обличчям. Він піднявся, захрипів та обличчям впав на диван. Вона побачила, що він встає та почала наносити йому ще удари ножем, тримаючи ніж у правій руці, нанесла 5-6 ударів ножем в район спини. Удари вона не рахувала, допускає що нанесла більше ударів. Ніхто окрім неї ударів ОСОБА_12 ножем не наносив. ОСОБА_12 лежав на дивані, а вона поверх нього спираючись коліном на диван. Коли він перестав подавати ознаки життя , вона перестала наносити удари ножем та піднялася з нього. Вона пішла до ванної, помила руки. До неї підійшов ОСОБА_7 та сказав щоб вона не пропала, він візьме все на себе , скаже що вбив він та сяде у тюрму замість неї. Сказав що у нього проблеми із головою і йому нічого не буде. Вони попрохали його винести труп на вулицю. Вони зав`язали тіло у плед та удвох з ОСОБА_23 почали виносити труп, а ОСОБА_24 світив їм телефоном. Вона запропонувала винести труп до закинутої аптеки, щоб його знайшли. Ксенія мила підлогу від крові. Це було близько 00:30. ОСОБА_23 тримав плед попереду, а вона позаду. Потім донесли його до аптеки, розв`язали та кинули. Було темно. Потім з`ясувалося що труп впав у якусь яму, чи шахту для ліфта. Потім вони викинули 2 ковдри та плед, які були у крові. Ніж залишився вдома. Це був їх кухонний ніж, який так і залишився вдома. Кров також була на стіні, вона її змила. Що сказав у поліції ОСОБА_23 , вона не знає. Вона сказала поліцейським, що вбила вона. Однак поліцейські примусили сказати так, як зазначено в обвинувальному акті. ОСОБА_24 в момент нанесення нею ударів ножем стояв біля дверей і до кімнати не проходив. Де знаходився ОСОБА_27 в момент нанесення нею ударів ножем вона не бачила. За шафою, на іншому дивані знаходилися три її доньки. Молодші точно не бачили ударів ножем, а чи виходила ОСОБА_17 і чи бачила щось, вона не знає. Більше в квартирі нікого не було.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у скоєнні злочину за вищевикладених обставин визнав частково та показав, що він був знайомий з ОСОБА_28 з зими 2017 року, спілкувалися в одній компанії. Часто вона приходила у поганому настрої та розповідала, що вітчим ОСОБА_29 мати, морально їх пригнічує. 13.04.18р. він, ОСОБА_24 та ОСОБА_17 гуляли містом. Близько 23 години ОСОБА_17 набрала мати і вони зрозуміли що щось трапилося. Вони у трьох пішли до них додому за адресою вул. В. Зубенко35. Коли зайшли у під`їзд почули крики та галас. Ксенія побігла вперед, а вони пішли за нею. Вона відкрила двері квартири і вони побачили, як ОСОБА_16 кидається на ОСОБА_30 . Вони знаходилися у кімнаті, біля дивану. ОСОБА_17 пробігла мимо них до сестер, за шафу. ОСОБА_24 залишився біля дверей, а він втрутився у суперечку між ОСОБА_31 та ОСОБА_16 . Він став між ними та намагався заспокоїти ОСОБА_16 , але той почав кидатися на нього з ножем, розмахуючи ножем, який у нього був у правій руці. Ніж у нього був у руці ще коли вони зайшли у квартиру. ОСОБА_16 ображав його, намагався нанести поранення, після чого він вдарив його правою рукою в районі лівого вуха. Він поп`ятився та впав на диван. Після чого ОСОБА_16 пару секунд приходив до тями, потім почав підніматися, а він відійшов від нього у бік виходу з квартири. Рягузов підвівся та почав кидатися вже на ОСОБА_32 . В момент коли він підвівся, ОСОБА_33 перехопила в нього ніж, точно не пам`ятає якою рукою, а після цього нанесла удар ножем, який тримала двома руками. Удари нанесла в район голови, у верхню частину тіла. Скільки саме ударів вона нанесла він точно не пам`ятає, два удари нанесла точно. Потім він відійшов за кут туалету з ванною і не бачив подальших дій. Бачив як ОСОБА_16 впав на диван, а ОСОБА_33 впала на нього, далі він не спостерігав за ними. Потім ОСОБА_33 встала з дивана, а ОСОБА_16 залишився лежати, не подаючи ознак життя. Ушкоджень на ньому в той момент він не бачив. ОСОБА_33 піднялася і плакала, була у шоковому стані. Він почав її заспокоювати та сказав, що візьме все на себе, сказав що у нього проблеми з головою і йому нічого не буде. Він раніше лікувався у лікаря психіатра з психічними розладами. Вона сказала «добре». Після цього вона підняла ніж, який до цього уронила на підлогу і пішла у ванну, помила його та поклала на стіл. Потім вона попросила допомогти винести тіло ОСОБА_16 , на що він погодився. Її діти плакали, звали її і вона пішла до них за шафу. Потім вона дала дітям води, потім вони удвох стягнули ОСОБА_16 на ковдру, яку ОСОБА_33 поклала на підлогу. Після чого він звернувся до ОСОБА_24 щоб він показав куди йти. Вони з Касьяновою удвох несли труп, а ОСОБА_24 підсвічував телефоном їм куди йти на вулиці. Вони принесли труп у якусь покинуту будівлю аптеки і занесли труп у якусь кімнату. На тілі ОСОБА_16 він побачив ножеві поранення в районі шиї та голови.

В аптеці вони висмикнули ковдру з під тіла і воно впало в якусь діру у підлозі. Вони пішли на вихід, прийшли до будинку Касьянової. Ксенія також була у будівлі, але не допомагала нести їм тіло. Потім ОСОБА_17 та ОСОБА_33 пішли додому, а вони з ОСОБА_24 пішли по своїх домівках. Після чого, 29.04.18 р. подзвонила ОСОБА_34 та попрохала про зустріч. Вони зустрілися біля супермаркету на пр. Тракторобудівників. ОСОБА_33 повідомила, що труп ОСОБА_16 знайшли і сказала, що скаже в поліції що вбила вона. Вони розійшлися і 30.04.18р. його затримали співробітники поліції на роботі. Поліції він розповів як все відбулося, та сказав, що вбив ОСОБА_16 , оскільки пообіцяв це ОСОБА_35 . В нього вилучили речі, ніж. Але це був не той ніж, яким вбили ОСОБА_16 . Той ніж залишився у квартирі. З моменту коли вони прийшли до квартири до моменту коли вони скинули тіло пройшло близько години. Між ним та ОСОБА_31 ніяких грошових відносин не було. Раніше давав інші показання бо з початку вирішив все взяти на себе і пообіцяв це Касьяновій. Винним себе визнає в тому, що допоміг винести труп та не повідомив про вбивство поліції.

Не дивлячись на часткове визнання своєї вини обвинуваченими у вчиненні вищевказаного злочину, вина ОСОБА_36 - ОСОБА_37 у вчиненні організації умисного вбивства, вчиненого на замовлення та вина ОСОБА_7 у скоєнні умисного вбивства на замовлення за вищевикладених обставин підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами:

Потерпіла ОСОБА_9 суду показала, що у 2018 р. від прокурора їй стало відомо про вбивство батька. ЇЇ викликали для впізнання за фотознімками і вона впізнала батька. ЇЇ допитали, вона їздила у морг, було поховання. З обвинуваченими до тих подій знайома не була. ОСОБА_38 їй лише дзвонила і вони спілкувались з приводу того, що її батько, який із нею перебував у стосунках, багато п`є. Раніше батько розповідав їй, що кохає ОСОБА_39 . З приводу вбивства їй не відомі подробиці. Її батько був алкоголіком, він бив її матір та попередню дружину. Останній раз вона бачила батька у 2017 році. Моральну шкоду вона обґрунтовує тим, що втратила батька. Вона бачила його мертвим, після чого в неї була депресія. Про обставини справи дізналася від правоохоронних органів.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що в Харкові на вул. В.Зубенка вона мешкала з мамою ОСОБА_31 - ОСОБА_40 та двома молодшими сестрами. Стосунки з матір`ю в неї були добрі, зараз стосунків немає. З потерпілим перебувала в поганих стосунках, це був співмешканець матері. Він бив матір та навіть піднімав руку на неї. ОСОБА_7 знає, декілька разів вони гуляли в одній компанії. Вітчим не давав їм спокійно жити та мати попросила її знайти когось, хто міг би поговорити зі співмешканцем матері ОСОБА_12 , можливо налякати його. Вона поговорила зі ОСОБА_7 і той сказав, що може допомогти, оскільки вже раніше вирішував такі проблеми. Він сказав, що може вбити ОСОБА_12 . ОСОБА_7 був просто її знайомим. Вона дала матері телефон ОСОБА_7 і мати йому дзвонила. Коли саме мати йому дзвонила, до вбивства чи після, не пам`ятає.

Пізніше, у квітні 2018 року, вони гуляли зі ОСОБА_7 та ОСОБА_20 . В той момент подзвонила мати та попросила про допомогу. Вони пішли в квартиру та зайшли в серединну. В квартирі знаходилися її мати, дві сестри та ОСОБА_12 . ОСОБА_41 залишився біля дверей. Вона пройшла за шафу, де спали сестри. Вона знаходилася за шафою, а потім виглянула і побачила, як ОСОБА_7 наносить удари ножем ОСОБА_12 , який лежав на ліжку. ОСОБА_22 в той час стояв біля вхідної двері, а мати залишилася з нею та сестрами за шафою. Знаходячись за шафою вона почула якийсь звук від ОСОБА_12 , немов він щось намагався сказати і вона виглянула, побачивши нанесення ударів. Коли ОСОБА_7 наніс удари ножем, він сказав щось, здається «все». Удари він наносив в шию, скільки саме ударів, не пам`ятає. Після цього мати дала йому тисячу гривень, сказавши, що ще тисячу дасть після отримання зарплатні.

Потім ОСОБА_7 сказав «можно виходить», мама вийшла. Потім мати зі ОСОБА_7 почали чекати, щоб на вулиці вимкнули вуличне освітлення. Вона бачила, як ОСОБА_7 мив ніж у ванній, а потім поклав його у барсетку. Ніж був великий, колір вона не розгледіла. ОСОБА_12 лежав у крові в області шиї. Далі ОСОБА_7 сказав, що можна виходити і почав класти ОСОБА_12 на простирадло, яке поклав на підлогу і вони з матір`ю почали виносити тіло на вулицю у закинуту аптеку. ОСОБА_24 пішов з ними.

ОСОБА_23 з матір`ю донесли тіло в аптеку і ОСОБА_23 скинув його у якусь яму. ОСОБА_23 та ОСОБА_22 спустилися за тілом. Потім ОСОБА_7 накрив тіло якоюсь дошкою і вони пішли назад у квартиру. Там мати все помила, а потім винесли речі які були на ліжку, винесли їх на вулицю та викинули у річку.

Через тиждень, поліцейські знайшли тіло, до них прийшли, бо сусіди впізнали ОСОБА_12 як співмешканця матері. На неї здійснювався тиск з боку адвокатів ОСОБА_7 , які прохали поміняли її свідчення таким чином, щоб вона казала, що ОСОБА_12 вбила мати. Потім їй погрожувала дружина ОСОБА_7 .

Після того, як вона виглянула з за шафи, то побачила, як ОСОБА_7 наніс 1-2 удари ножем в шию ОСОБА_12 . Побачивши ці 1-2 удари вона знов сховалася за шафу. Там вона сиділа з матір`ю, поки ОСОБА_42 не сказав «все, можете виходити». Мама вийшла до ОСОБА_7 , а вона залишилася і вийшла пізніше, коли ОСОБА_7 мив ніж, а ОСОБА_12 лежав на ліжку накритий якоюсь ковдрою. Вони обговорювали, що тіло потрібно винести у закинуту аптеку поруч з будинком та чекали, поки на вулиці вимкнуть вуличне освітлення.

Коли вони прийшли до квартири, ОСОБА_12 спав на ліжку і не прокинувся до моменту нанесення йому удару ножем ОСОБА_7 . Спав він на боці, обличчям до входу в квартиру. Коли ОСОБА_7 наносив йому удари ножем, він знаходився у тій самій позі. Чи намагався він чинити опір, вона не бачила. Виносили на ковдрі ОСОБА_7 та матір труп удвох. Жодних ознак життя при цьому ОСОБА_12 не подавав. Вона на прохання матері стерла кров з підлоги у під`їзді і пішла на вулицю, де вони вже заносили тіло до закинутої будівлі. Там побачила як ОСОБА_7 кинув тіло до шахти ліфту. На момент тих подій їй було близько 13 років.

Свідок ОСОБА_43 суду показала, що у 2018 році вона з друзями гуляла біля кинутої аптеки, поруч з гуртожитком. В той аптеці вони бігали та вона побачила у шахті ліфта труп чоловіка. Вони викликали поліцію. До трупу вона не підходила, ушкоджень на трупі не бачила.

Свідок ОСОБА_44 показала суду, що раніше в 2018 році зустрічалися зі ОСОБА_7 близько 2-х місяців, до того моменту як його забрала поліція. За що його забрали, вона дізналася від цивільної дружини Штонди, ОСОБА_45 . Раніше її прізвище було ОСОБА_46 . Зі ОСОБА_47 вона спілкувалася в одній компанії, потім почали зустрічатися. Нічого дивного в його поведінці вона не помічала. В квітні 2018 року ОСОБА_48 їй розповів, що вбив людину. Вона не хотіла в це вірити, тому не перепитувала про подробиці. Почалося з того, що вона спитала у нього, чому він пізно повернувся до дому. Штонда відповів, що був зайнятий. На питання чим саме, він відповів, що вбив людину. Коли ОСОБА_49 їй повідомила, що ОСОБА_23 затримала поліція, вона зрозуміла, що він не жартував про вбивство.

Свідок ОСОБА_50 показала суду, що вона є цивільною дружиною ОСОБА_51 . ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_23 забрали поліцейські. Вона вела їх спільну дитину ОСОБА_52 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ) до нього додому і побачила співробітників поліції біля будинку та у нього дома. Потім ОСОБА_23 вивели з під`їзду в наручниках та увезли на автомобілі. Потім вийшла його мати ОСОБА_53 та сказала, що ОСОБА_23 звинувачують у вбивстві. ОСОБА_23 був добрим батьком та чоловіком, заробляв гроші та забезпечував сім`ю. Знає товариша ОСОБА_23 - ОСОБА_24 . З ОСОБА_23 вона після затримання спілкувалася. Він розповів, що взяв на себе обвинувачення, оскільки пожалів ОСОБА_54 у якої 3-є дітей. А в нього є довідка психіатра та це допоможе йому уникнути відповідальності. Сказав, що насправді він нікого не вбивав. ОСОБА_23 не агресивна людина, на неї ніколи руки не підіймав.

Свідок ОСОБА_55 показала суду, що 31 квітня 2018 року її сина ОСОБА_7 привезли додому поліцейські, сказали, що їм потрібно поговорити. Їх було більше 5-ти осіб. Вони зайшли додому та почали діставати речі з меблів. ОСОБА_23 їм віддав предмети свого одягу, кросівки, светр та штани, а також якійсь ніж. До цього вона цей ніж не бачила. Потім сина забрали та поїхали у райвідділ поліції. ОСОБА_26 завжди був порядною людиною та добрим сином. Син перебував на обліку у психіатра. За що його затримали і що трапилося, він не розповідав.

Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами :

- протоколом огляду місця події та трупу від 29.04.2018р., фото-таблицею та план-схемою до нього, під час якого було оглянуто підвальне приміщення прибудови, яка прилягає з правого боку будинку АДРЕСА_8 , в якому виявлено труп чоловіка, з ознаками насильницької смерті, частково накритого фанерою. На обличчі та шиї трупа виявлені багаточисельні різані рани з рівними краями та гострими кутами.

- протоколом огляду місця події від 30.04.2018р. та фото таблицею до нього, в ході якого було оглянуто кімнату АДРЕСА_5 , під час якого було вилучено змиви речовини бурого кольору з підлоги, стіни та чотири ножі.

- протоколом огляду місця події від 30.04.2018р. та фото таблицею до нього, в ході якого, за участі ОСОБА_56 , було оглянуто ділянку місцевості на дамбі біля будинку АДРЕСА_9 , де вона з матір`ю ОСОБА_6 викинули ковдру та постільну білизну зі слідами крові ОСОБА_57 . В ході огляду, у воді було виявлено та вилучено ковдру жовтого кольору. ОСОБА_58 вказала, що саме на цій ковдрі виносили тіло ОСОБА_59

- протоколом огляду від 30.04.2018р. та фото таблицею до нього, в ході якого за адресою АДРЕСА_10 , було оглянуто та вилучено ніж мисливський ТМ"Columbia", взуття та одяг ОСОБА_7

- протоколом огляду місця події від 30.04.2018р., в ході якого було оглянуто кв. АДРЕСА_11 , де виявлено паспорт на ім`я ОСОБА_12 .

- протоколом огляду місця події від 01.05.2018р., в ході якого за адресою АДРЕСА_2 , було оглянуто та вилучено ковдру червоного кольору.

- протоколом огляду місця події від 01.05.2018р. та фото таблицею до нього, в ході якого на землі, біля будинку за адресою АДРЕСА_2 , було оглянуто та вилучено слід нашарування речовини бурого кольору.

- протоколом огляду місця події від 01.05.2018р., в ході якого за адресою АДРЕСА_12 , з пральної машини жовтого кольору було оглянуто та вилучено змив речовини бурого кольору.

- протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 30.04.2018р., в ході якого в приміщенні ХОБСМЕ №2 громадянином ОСОБА_60 , у трупі невідомого чоловіка було впізнано ОСОБА_12 .

- протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 30.04.2018р., в ході якого в приміщенні ХОБСМЕ №2 громадянином ОСОБА_61 , у трупі невідомого чоловіка було впізнано ОСОБА_12 .

- протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 30.04.2018р. та фото таблицею до нього, в ході якого в приміщенні ХОБСМЕ №2 громадянкою ОСОБА_9 , у трупі невідомого чоловіка було впізнано труп її батька, ОСОБА_12 .

- протоколом огляду речей від 01.05.2018р. та фото таблицею до нього, в ході якого було оглянуто мобільний телефон LG , білого кольору imeil: НОМЕР_1 imei2: НОМЕР_2 , з сім.картими мобільних операторів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , за участю підозрюваного ОСОБА_7 , в ході якого в мобільному телефоні, а саме в додатку «ВК», в повідомленнях виявлено переписку між ОСОБА_7 та « ОСОБА_62 », яка відбулася 28.04.2018 о 15.27 год., в якої останній запитує: «что там с денежкой», на що « ОСОБА_62 » відповідає: «Еще не знаю. Я с мамой не говорила», ОСОБА_7 відповідає: «Ну мне срочно надо до 30 числа». Зі слів ОСОБА_7 , в програмі «ВК» особа яка підписана як « ОСОБА_62 », є ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а грошові кошти за які він запитував, є грошовими коштами які повинна йому була віддати ОСОБА_6 , за вбивство її співмешканця, в сумі 1000 грн. В записний книжці мобільного телефону ТМ «LG» ОСОБА_13 підписана як « ОСОБА_63 ».

- висновком судово-медичної експертизи № 10-12/935-с/18 від 06.07.2018р. та фото таблицею до нього, згідно якого, при експертизі трупа ОСОБА_12 , були встановлені наступні тілесні ушкодження:

- голови: три непроникаючих колото-різаних поранення (що беруть свій початок ранами на обличчі у зовнішнього кута лівого ока (рана №2), в тім?яній ділянці зліва (рана №6) та в потиличній ділянці справа (рана №8)), одна різана рана у зовнішнього кута лівого ока (рана N? 1) та дві забиті рани в потиличній ділянці (рани №№7,8); травма голови у вигляді перелому лівої скроневої кістки, субарохноїдального крововиливу (під м?які мозкові оболонки) в правій та лівій скроневих і лобних частках з наявністю крововиливу в лівий скроневий м?яз;

- шиї: чотирнадцять сліпих колото-різаних поранень (що беруть свій початок ранами на межі верхньої та середньої третин правої бічної поверхні (рана №5), на задній поверхні шиї в верхній третині справа (рана N?10), на правій задньобічній поверхні шиї справа (рани N?N?11,12,13,14,15,16), на задній поверхні шиї в її нижній третині практично по умовній серединній лінії тіла (рана N?17), на правій задньобічній поверхні шиї в її нижній третині (рани N?N?18,19,20), наскрізне колото-різане поранення в верхній третині з ушкодженням правої загальної сонної артерії та правої яремної вени, м?язів діафрагми роту та кореня язика (що бере початок раною N? 3 на лівій бічній поверхні шиї та закінчується раною N? 4 на правій бічній поверхні шиї), різана рана на лівій бічній поверхні шиї в середній третині (рана N?21);

- тулубу: два сліпих колото-різаних поранення на спині в проекції правої ключиці рани (що беруть свій початок ранами N?N?22,23).

Всі колото-різані та різані ушкодження носять прижиттєвий характер та утворились незадовго до настання смерті (що підтверджується результатами судово-медичної гістологічної експертизи) в результаті багаторазової дії (не менше двадцяти травматичних одностороннєгострого, плоского, типу клинка ножа предмета (предметів), що володіє колюче-ріжучими властивостями, має лезо середньої гостроти та обух з «П»-подібним поперечним перетином з помірно вираженими ребрами, індивідуальні особливості якого в ушкодженнях не відобразилися. Найбільша ширина зануреної частини клинка цього предмета, була не більше 2,8 см.

На підставі вищевикладеного, причиною смерті ОСОБА_12 , 1971р.н., стало наскрізне колото-різане поранення шиї з повним перетином правих загальної сонної артерії та загальної яремної вени, що в своєму перебігу ускладнилось розвитком кровотечі та гострою крововтратою, яка і стала безпосередньою причиною смерті. Таким чином, між вказаним наскрізним колото-різаним пораненням шиї з ушкодженням судин та настанням смерті є прямий причинний зв`язок.

Керуючись п.л. 4.8 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом N? 6 МЗ України від 17.01.95г., наскрізна колото-різана рана шиї, з повним перетином загальної сонної артерії та загальної яремної вени, має ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень (згідно п.п. 2.1.1, 2.1.3 о, п «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом N? 6 МЗ України від 17.01.95г).

Керуючись п.п. 4.8 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом N? 6 МЗ України від 17.01.95г., черепно-мозкова травма має ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень (згідно п.п. 2.1.1, 2.1.3 в, г, о «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом N? 6 МЗ України від 17.01.95г).

Керуючись п.п. 4. 8 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом N? 6 МЗ України від 17.01.95г., непроникаючі колото-різані та різані рани мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (п.п. 2.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом N? 6 МЗ України від 17.01.95г).

Враховуючи характер, напрямок та взаємне розташування ранових каналів, найбільш вірогідно, що ОСОБА_12 був звернений лівою бічною поверхнею шиї до вістря клинка колюче-ріжучого предмета в момент нанесення наскрізного колото-різаного поранення шиї. В момент спричинення вищезазначених сліпих колото-різаних поранень він, ймовірніше за все, був обернений задньою поверхнею тіла до нападника. В момент спричинення різаних поранень ОСОБА_12 міг знаходитьсь будь-як відносно нападника.

Виявлений в крові ОСОБА_12 етиловий спирт в кількості - 3,69%, відповідає вмісту його у живих людей при тяжкому алкогольному отруєнні.

Після отримання вищевказаних тілесних ушкоджень (вказаної травми голови, сліпих колото-різаних поранень та різаних ран) ОСОБА_12 міг самостійно рухатись або чинити опір. Після спричинення наскрізного поранення з ушкодженням магістральних кровоносних судин він міг самостійно рухатись або чинити опір невеликий проміжок часу (ймовірно, на протязі декількох хвилин) по мірі наростання явищ кровотечі, яка стала безпосередньою причиною смерті ОСОБА_64 .

Кров ОСОБА_12 належить до групи В (3 група).

- висновком судово-медичної експертизи №15/499-С/2018 від 21.05.2018р., згідно якого, в результаті проведення судово-медичної експертизи ватного тампона-змива (об`єкт N?1), вилученого під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 (з підлоги), знайдені сліди крові, встановити видову приналежність яких не було можливості.

- висновком судово-медичної експертизи №15/499-С/2018 від 21.05.2018р., згідно якого, в результаті проведення судово-медичної експертизи ватного тампона-змива (об`єкт N?1), вилученого під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 (на двері ванної кімнати), знайдені сліди крові, встановити видову приналежність яких не було можливості.

- висновком судово-імунологічної експертизи №14/550-С/18 від 16.06.2018р., згідно якого, кров від трупа гр-на ОСОБА_12 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А. На підковдрі (об?єкти N?N?21,34), вилученій в ході огляду місця події, є незначні сліди крові людини групи В з ізогемаглютиніном анти-А, походження якої від гр-на ОСОБА_12 не виключається.

- висновком судово-медичної експертизи № 17-83-МКС/10-12/935-С/18 від 04.05.2018р., згідно якого, при проведені контактно-дифузійного методу (кольорових відбитків) на контактограммах - на фіксованому фотопапері, в місці контакту з зоною ушкоджень, зміни забарвлення, характерного для наявності міді, нікелю, заліза та свинцю, не спостерігалося.

- висновком судово-медичної експертизи № 17-84-МКС/10-12/935-С/18 від 04.06.2018р.,згідно якого, на підставі проведеної судово-медичної експертизи клаптів шкіри з ранами від трупа гр-на ОСОБА_12 , 1971 р.н. («Висновок експерта» N? 10-12/935-С/18 від 03.05.18р.): на шкірному клапті N?1 встановлена одна рана з властивостями колото-різаної, що утворилася від однократної травматичної дії одностороннєгострого, плоского, типу клинка ножа предмета, що володіє колюче-ріжучими властивостями, має лезо середньої гостроти та обух з «П»-подібним поперечним перетином з помірно вираженими ребрами.

Індивідуальні властивості предметів в пошкодженнях не відобразилися. Найбільша ширина зануреної частини клинка цього предмета, була не більше 2,8 см.

На шкірному клапті N?2 встановлено 2 рани з властивостями забитих, що утворились від не менш ніж 2-х кратної ударної дії тупого твердого предмета, що контактував, вірогідніше за все, розповсюдженою плоскою поверхнею.

- висновком судової цитологічної експертизи № 15/487-С/18 від 29.05.2018р.,згідно якого, кров від трупу громадянина ОСОБА_12 , 1971 р.н., належить до групи В (Ш) з ізогемаглютиніном анти-А. В результаті проведення судово-медичної експертизи тампону-змиву на косметичній ватній паличці (об?єкт №l), вилученого під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , з полу, знайдені сліди крові людини, в яких при серологічному дослідженні виявлений антиген В, ізогемаглютиніни не виявлені. Таким чином, враховуючи результати досліджень, можна припустити, що сліди крові у даному об`єкті можуть походити від будь-якої людини з груповою приналежністю крові В (Ш) з ізогемаглютиніном анти-А, яким міг бути потерпілий громадянин ОСОБА_12

- висновком судово-медичної експертизи № 10-14/19/10-12/935-С/18 від 09.07.2018р., згідно якого, на підставі судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_5 , з урахуванням результатів лабораторних досліджень і відомих обставин справи: враховуючи індивідуальні конструктивні особливості клинка ножа (наявність пилоподібної ділянки на обусі клинка) та його параметри на ймовірній глибині занурення, відсутність відображення індивідуальних особливостей клинка ножа в усіх колото-різаних пораненнях (в тому числі і відносно смертельного колото-різаного поранення шиї - рани №№ 3, 4, колото-різаних поранень на голові, шиї та тулубі (що беруть початок ранами N?5,6,10,11,22,23), утворення вказаних поранень від дії наданого ножа є малоймовірним, а утворення різаних ран та колото-різаних поранень, що беруть свій початок ранами №№ 2, 9, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 18, 19, 20 не виключається (при зануренні його на глибину не більш ніж 9см, тобто до пилоподібної ділянки обуха клинка).

- висновком судово-медичної експертизи № 10-14/22/10-12/935-С/18 від 13.07.2018р., предметом якого були ножі вилучені з кімнати в якій відбулося вбивство ОСОБА_12 , згідно якого, на підставі судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з урахуванням результатів лабораторних досліджень і відомих обставин справи:

Враховуючи індивідуальні конструктивні особливості клинка ножа N?1 та зіставляючи з морфологічними особливостями встановлених всіх колото-різаних та різаних поранень, утворення зазначених поранень виключається.

Враховуючи індивідуальні конструктивні особливості клинка ножа N? 2 та зіставляючи з морфологічними особливостями встановлених всіх колото-різаних та різаних поранень, утворення зазначених колото-різаних поранень, що беруть початок ранами N?N? 5, 6, 9, 10, 17, 22, 23 та смертельного наскрізного колото-різаного поранення виключається.

Враховуючи індивідуальні конструктивні особливості клинка ножа N? 3, його параметри на ймовірній глибині занурення, відсутність відображення індивідуальних особливостей клинка ножа в усіх колото-різаних та різаних пораненнях, їх утворення, в тому числі і смертельного наскрізного колото-різаного поранення шиї, не виключається.

Враховуючи індивідуальні конструктивні особливості клинка ножа N? 4 та зіставляючи з морфологічними особливостями встановлених всіх колото-різаних та різаних поранень, утворення зазначених колото-різаних поранень виключається.

- Згідно протоколу слідчого експерименту від 01.05.2018р. та відеозапису до нього, за участі ОСОБА_13 , в ході даної слідчої дії вона розповіла та показала на місці, обставини вбивства ОСОБА_16 . Зокрема пояснила, що за проханням матері домовилася зі Штондою ОСОБА_23 , щоб той вбив ОСОБА_16 . В той день їй подзвонила мати, сказала, що ОСОБА_16 знов підняв на неї руку і сказала, щоб вони йшли додому. Штонда показав їй та ОСОБА_24 ніж з коричневою ручкою. Вони зайшли у квартиру, ОСОБА_16 спав на ліжку, мати з дітьми лежали далі за шафою. Діти спали. ОСОБА_22 стояв біля двері, а ОСОБА_48 підійшов до сплячого ОСОБА_16 та почав цілитися ножем у шию ОСОБА_16 . Вона зайшла за шафу і через декілька хвилин ОСОБА_23 сказав «все». Штонда наніс декілька ударів ножем ОСОБА_16 та накрив його простирадлом. Мати дала Штонді 1000 грн. по 500 грн. дві купюри. Штонда помив ніж у ванній кімнаті. Мати спитала у Штонди чи є йому 18 років. Він показав паспорт та сказав, що у нього є дружина та дитина. Мати зі Штондою у ковдрі винесли тіло ОСОБА_16 у закинуту будівлю та ОСОБА_48 скинув там тіло у шахту ліфта, де потім накрив його дошками. Через декілька днів ОСОБА_48 їй телефонував, цікавився чи все добре, та питав, коли вони віддадуть другу частину грошей.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 01.05.2018р. та відеозапису до нього, за участі ОСОБА_65 , в ході якого він розповів та показав на місці події, обставини вбивства ОСОБА_59 Пояснив, що прийшов разом зі Штондою ОСОБА_23 до квартири ОСОБА_36 - ОСОБА_66 , ОСОБА_16 лежав на ліжку, а Ксенія з матір`ю та дітьми була за шафою на ліжку. Коли вони зайшли до квартири, ОСОБА_23 підійшов до ліжка де лежав ОСОБА_67 , дістав з сумки ніж та тримаючи його правою рукою наніс Вадиму 2-3 удари в область шиї. Сам він стояв біля дверей, а потім побачив кров, йому стало погано і він пішов у туалет. Потім тіло ОСОБА_68 скинули на підлогу. ОСОБА_33 ОСОБА_69 наділа на труп кросівки. ОСОБА_23 помив ніж та сховав його у сумку. ОСОБА_38 віддала ОСОБА_23 гроші, він бачив 500 грн., а взагалі вона віддала 1000 грн. ОСОБА_38 казала «дякую» ОСОБА_23 за те, що вбив ОСОБА_16 . Потім ОСОБА_38 та ОСОБА_23 понесли труп на вулицю та принесли у закинуту будівлю, де скинули у шахту ліфта, а потім закидали дошками.

За клопотанням сторони обвинувачення судом було відтворено в судовому засіданні звукозапис допиту ОСОБА_65 в судовому засіданні, при розгляді даної справи іншим складом суду, під час якого він змінив свої показання, зазначивши, що ОСОБА_12 вбила ОСОБА_6 , а ОСОБА_7 лише вдарив його рукою, а ударів ножем не наносив.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 01.05.2018р. та відеозапису до нього, за участі ОСОБА_6 , в ході якого вона розповіла та показала на місці обставини вбивства ОСОБА_57 . Вказала, що ОСОБА_16 тривалий час бив її, та її дітей. Вона попрохала доньку знайти когось, щоб його покарали за це, а саме побили. Пізніш донька сказала, що є хлопець, який згоден за 400 грн побити ОСОБА_70 , а за 2000 грн, згоден вбити його. Вона погодилася на 2000 грн, щоб хлопець вбив ОСОБА_16 . В той день вона з ОСОБА_16 були вдома, випили спиртного, ОСОБА_16 знову почав сваритися, ліз битися. Коли він заснув, вона подзвонила доньці і сказала, щоб вона приходила з тим хлопцем. Ксенія прийшла з ОСОБА_23 Штондою та ОСОБА_71 . Коли вони прийшли, вона з дітьми була за шафою, а ОСОБА_16 спав на ліжку. ОСОБА_22 залишився біля дверей, а ОСОБА_23 підійшов до ОСОБА_16 . Вона не бачила як ОСОБА_23 наносив удари ножем, а лише чула як хрипів ОСОБА_16 . Думає що було близько 3-х ударів. На стіні залишилися краплі крові. ОСОБА_23 підняв ковдру і вона побачила пляму крові на ліжку. Бачила у ОСОБА_23 ніж, який він мив у ванні. Коли він помив ніж вона поклала йому у кишеню 1000 грн. двома купюрами по 500 грн, сказавши, що решту 1000 грн віддасть пізніше. ОСОБА_23 зіштовхнув труп ОСОБА_68 ногою з ліжка на підлогу. На шиї ОСОБА_68 вона бачила поріз. Вона надягла на труп кросівки, бо так сказав ОСОБА_26 . Вона з ОСОБА_23 витягли труп на ковдрі з квартири та понесли на вулицю, де понесли в закриту будівлю поруч з їх будинком. Труп донесли до шахти ліфта та ОСОБА_23 спихнув труп ногою в шахту. Простирадло яке було в крові, вони викинули у річку, а повернувшись додому вона відмила плями крові на шпалерах. Коли знайшли труп, вона зустрілась з ОСОБА_23 , повідомила про це, а також сказала, що гроші віддати не може, віддасть пізніше.

Згідно протоколу слідчого експерименту від 01.05.2018р. та відеозапису до нього, за участі ОСОБА_7 в ході якого він розповів та показав на місці події, обставини вбивства ОСОБА_59 Пояснив, що ОСОБА_72 передала прохання своєї матері вбити вітчима, оскільки він наносив шкоду своїй сім`ї. Спочатку було прохання побити вітчима, а потім прохання змінилося і ОСОБА_17 передала прохання вбити його. Він роздумував, а потім погодився, за що повинен був отримати 2000 гривень, передавши вимогу Ксенії. Її мати погодилася і пообіцяла віддати гроші 15 квітня. 13 квітня вони ввечорі зустрілися із ОСОБА_17 та ОСОБА_71 біля будинку ОСОБА_22 . Ксенії подзвонила ОСОБА_38 , сказала що ОСОБА_16 її вже вдарив та ліг спати. З дому він узяв з собою мисливський ніж. Вони прийшли до квартири ОСОБА_36 - ОСОБА_66 , ОСОБА_16 лежав на ліжку боком. Ксенія пішла за шафу до матері і там про щось розмовляли. ОСОБА_22 знаходився у дверях. Ніж він дістав ще у під`їзді і тримав його у руці, показав як саме тримав ніж. Потім зібрався з думками, розмірковував чи варто це робити. Потім він наніс удар ножем ОСОБА_16 в область шиї від чого той прокинувся, почавши смикатися. Він наступив на ОСОБА_16 , втиснув його голову у подушку і тримав ніж в такому самому положенні. Вадим смикався, але він притиснув його і у того не було можливості повернутися до нього. Він тримав його, потім висмикнув ніж і почав тикати як попало, в основному в область шиї. Наніс в районі 5 ударів, наносив багаточисельні удари ножем. Не цілив нікуди, бив і все, потів почув як сильно почала бігти кров, потрапляючи на кровать. Були бризки на стіні та на його штанах. Він узяв ковдру та накрив повністю. Точну кількість ударів ножем сказати не може, показав механізм нанесення ударів. Припинив наносити удари коли почув, як тече кров та відскочив від ліжка, накривши труп ковдрою. З за шафи вийшла ОСОБА_17 спитавши "Все?", він відповів "так". Потім вийшла ОСОБА_38 та почала йому дякувати, тоді ж поклала йому у кишеню чи у барсетку гроші, дві купюри по 500 гривень. Ще тисячу обіцяла віддати коли відновить паспорт, який спалив ОСОБА_16 . Потім він пішов у санвузол, відмити руки та помив ніж, замочивши його у тазу. Вже потім він дізнався, що у кімнаті за шафою було дві дитини. Потім вони поклали на ковдру та удвох з ОСОБА_73 винесли на вулицю та занісши у закинуту будівлю поруч з будинком, кинули його у шахту ліфта.

- згідно висновку судово-медичної експертизи № 10-14/21/10-12/935-С/18 від 12.07.2018р., показання ОСОБА_7 , які вказані в «Протоколі проведення слідчого експерименту» від 01.05.2018., частково відповідають судово-медичним даним, які отримані під час судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_12 , а саме в частині механізму та способу спричинення колото-різаних та різаних поранень, на які посилається ОСОБА_7 . В його показаннях напрямок нанесення удару, який спричинив смертельне наскрізне колото-різане поранення шиї не співпадає з напрямком ранового каналу, який був встановлений при експертизі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував, що мисливський ніж, який був предметом дослідження судово-медичної експертизи № 10-14/19/10-12/935-С/18 від 09.07.2018р., належить саме йому. ОСОБА_72 у своїх показах пояснила, що бачила, як ОСОБА_7 мив ніж у ванній, а потім поклав його у барсетку, ніж був великий.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 10-14/19/10-12/935-С/18 від 09.07.2018р., враховуючи індивідуальні конструктивні особливості клинка ножа та його параметри на ймовірній глибині занурення, утворення частини поранень від дії наданого ножа є малоймовірним, а утворення різаних ран та колото-різаних поранень, що беруть свій початок ранами №№ 2, 9, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 18, 19, 20 не виключається (при зануренні його на глибину не більш ніж 9см, тобто до пилоподібної ділянки обуха клинка).

Оцінивши наведені вище показання ОСОБА_7 та інших осіб, дані, що містяться в наведених висновках судово медичних експертиз у їх сукупності, суд вважає встановленим з високою долею ймовірності, що саме ніж, який був вилучений у ОСОБА_7 , є знаряддям заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_12 .

Сторона захисту заявила в судовому засіданні клопотання про визнання протоколів слідчих експериментів з обвинуваченими, не допустимими доказами, через відсутність на відео фіксації деяких етапів слідчих експериментів, захисника. Дослідженням відеозаписів даних слідчих дій встановлено, що на відео видно захисника на початку слідчих експериментів, які проводилися в різний час, у самих протоколах присутній підпис захисника, яким він засвідчив як свою присутність під час слідчих дій так і згоду зі змістом протоколів. Він та інші учасники слідчої дії були згодні з порядком її проведення, складанням протоколу та його змістом, що засвідчили підписами. Учасники слідчої дії мали можливість внести до протоколу зміни, доповнення чи зауваження, про що свідчать їх власноручні записи і підписи, однак не зробили цього, оскільки були згодні зі змістом цих протоколів. Норми діючого КПК не регламентують необхідність постійної присутності захисника в кадрі під час відео фіксації слідчих дій, як не регламентує і конкретної лінії поведінки захисника під час слідчих дій. Виходячи з вказаного, суд вважає наведені вище заяви сторони захисту про визнання зазначених протоколів слідчих експериментів недопустимими доказами - безпідставними.

Суд вважає достовірними і такими, що відповідають дійсності показання свідка ОСОБА_65 , які він надавав саме під час проведення слідчого експерименту, оскільки ці покази були дані ним невдовзі після виявлення трупа ОСОБА_12 і на той момент фігуранти подій не мали змоги домовитися між собою про лінію поведінки при слідчих діях, тим не менш їх покази майже повністю, в основних аспектах співпадали між собою. Показання надані як ОСОБА_74 , так і обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_13 під час слідчих експериментів, співпадають в описанні ними більшої частини обставин вбивства ОСОБА_12 , а також узгоджуються із більшістю інших доказів у кримінальному провадженні.

Суд критично ставиться до заяв ОСОБА_7 про те, що після затримання та під час проведення слідчого експерименту він розповідав про те, що вбив ОСОБА_75 через те, що просто бажав допомогти ОСОБА_6 уникнути відповідальності і не приймає їх до уваги, оскільки до дня вбивства ОСОБА_12 , він навіть не був знайомий з ОСОБА_6 і добровільно оговорювати себе у скоєнні особливо тяжкого злочину, якого він нібито не скоював, заради почуття співчуття до майже не знайомої, сторонньої людини, у нього не було жодних реальних підстав.

Дані обставини підтверджує зокрема і той факт, що про вчинення ним вбивства "на прохання ОСОБА_36 - ОСОБА_37 13..04.2018р." ОСОБА_7 зробив також власноручний запис в протоколі свого затримання від 30.04.2018 року, зазначивши, що заяв та зауважень щодо свого затримання не має (т.3 а.с.119).

Обвинувачена ОСОБА_6 заявила суду, що показання, викладені в протоколі відтворення обстановки і обставин події, також не відповідають дійсності, оскільки вона давала їх і розповідала про обставини вчинення злочину, нібито під тиском слідства.

Перевіривши цю заяву обвинуваченої суд визнає її необґрунтованою і не приймає при ухваленні вироку з наступних підстав.

Так, ОСОБА_6 жодних конкретних фактів з приводу застосування до неї незаконних методів досудового слідства суду не навела, з відповідними скаргами і заявами до посадових осіб і правоохоронних органів не зверталася, хоча мала таку можливість. Навпаки, в матеріалах справи міститься її заява, згідно якої до неї фізичне насильство не застосовувалось.

Крім того, сукупність наведених вище даних протоколу згаданої слідчої дії та фототаблиця до нього вказують на те, що ОСОБА_6 добровільно, самостійно, в умовах, що виключають сторонній вплив, на місці розповідала і показувала про обставини вчинення ОСОБА_7 вбивства ОСОБА_12 на її замовлення.

Показання свідка ОСОБА_13 є послідовними, конкретними, та за своїм змістом аналогічними її первинним показанням, що були надані нею фактично одразу після події злочину, під час слідчого експеримента. При цьому ОСОБА_58 , під час допиту судом за допомогою відео зв`язку, знаходилася поза межами України та відповідно була позбавлена стороннього впливу з боку будь яких осіб, тобто давала покази про те, що безпосередньо бачила та свідком чого була. Жодних підстав оговорювати свою матір чи ОСОБА_7 в неї не було, при цьому її покази повністю узгоджувалися з тими показаннями, які безпосередньо після затримання надавала і сама ОСОБА_33 - ОСОБА_76 . Проаналізувавши і оцінивши показання ОСОБА_13 під час слідчого експерименту та у суді у сукупності з іншими дослідженими доказами, доходить висновку, що вони конкретні, послідовні, змістовні, деталізовані, узгоджуються між собою, з показаннями інших свідків, даними, що містяться у письмових доказах, протоколах слідчих дій, висновках експертиз, тобто є достовірними.

Узгоджуються із показами ОСОБА_13 і показання свідка ОСОБА_77 яка показала суду, що в 2018 році зустрічалися зі ОСОБА_7 і у квітні 2018 року ОСОБА_7 їй розповів, що вбив людину. Вона спитала у нього, чому він пізно повернувся додому і ОСОБА_48 відповів, що був зайнятий. На питання чим саме, він відповів, що вбив людину. Коли ОСОБА_49 їй повідомила, що ОСОБА_23 затримала поліція, вона зрозуміла, що він не жартував про вбивство. Жодних підстав оговорювати ОСОБА_7 вона не має, під час надання нею показів суду, у ОСОБА_7 питань до її показань не виникло. Показання даного свідка судом оцінюються судом як достовірні та такі, що викривають ОСОБА_7 у скоєнні вбивства ОСОБА_12 .

Проаналізувавши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає, що показання ОСОБА_7 про його непричетність до вчинення вбивства ОСОБА_12 на замовлення та ОСОБА_6 про те, що це вона вчинила вказаний злочин, не відповідають фактичним обставинам справи, є надуманими, і розцінює їх як позицію захисту, обрану обвинуваченим з наміром уникнути відповідальності за вчинене, оскільки вони не тільки не ґрунтуються на доказах, але і спростовуються сукупністю наведених вище доказів, визнаних судом достовірними і покладених в основу вироку.

Про наявність у ОСОБА_7 умислу, спрямованого на позбавлення життя ОСОБА_12 свідчить обраний ним спосіб і знаряддя вчинення злочину, кількість і локалізація нанесених потерпілому ударів, характер завданих потерпілому тілесних ушкоджень, цілеспрямований характер дій обвинуваченого, причини їх припинення та посткримінальна поведінка останнього.

Вищевказані обставини скоєння злочину, в тому числі поведінка обвинуваченого, свідчать про те, що, вчиняючи вищевказане діяння, ОСОБА_7 не тільки усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій і передбачав суспільно-небезпечні наслідки, зокрема реальну можливість настання смерті ОСОБА_12 внаслідок заподіяння йому тілесних ушкоджень, а й бажав настання таких наслідків.

Дослідивши і оцінивши наведені вище докази у їх сукупності, які безперечно викривають ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненому, суд вважає, що винність обвинувачених у скоєнні інкримінованих злочинів за вищевикладених обставин повністю доведена, а не визнання ними своєї вини, суд розцінює як засіб уникнути відповідальності за скоєне, оскільки сукупність наданих стороною обвинувачення доказів, повністю і детально між собою узгоджуючись, викриває обвинувачених у скоєнні інкримінованих їм кримінальних правопорушень. Докази, покладені судом в обґрунтування вироку, отримані у відповідності до діючих процесуальних норм та оцінюються судом як належні та допустимі.

Дослідивши і оцінивши представлені докази, що покладені в основу вироку, які є достовірними, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи, узгоджуються між собою, взаємно доповнюють один одного, здобуті слідством з дотриманням порядку, встановленого кримінально-процесуальним законодавством, у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості обвинувачених в повному обсязі пред`явленого обвинувачення і кваліфікує :

- дії обвинуваченої ОСОБА_6 за ч. 3 ст.27, п. 11 ч.2 ст.115 КК України, оскільки вона вчинила організацію умисного убивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого на замовлення.

- дії обвинуваченого ОСОБА_7 за п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки він вчинив умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів та на замовлення.

Дослідивши дані про особу ОСОБА_6 суд встановив, що остання є громадянкою України, є багатодітною матір`ю, має на утриманні двох малолітніх дітей, в силу ст.89 КК України не судима, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується з позитивного боку.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №441 від 04.06.2018р. ОСОБА_6 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_6 перебувала поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки. Могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_6 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , суд вважає наявність на її утриманні трьох малолітніх дітей, а також той факт, що основною причиною, яка спонукала обвинувачену до скоєння нею злочину, була протиправна поведінка самого потерпілого.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_6 судом не встановлено. Суд не вважає можливим визнати в якості обтяжуючої обставини для неї, скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння, оскільки дана обставина не підтверджується об`єктивними даними. Сама обвинувачена суду пояснила, що в той день, виливала спиртне яке наливав їй ОСОБА_12 з чарки в якусь чашку, і не пила його. Доказів, які б свідчили про знаходження ОСОБА_6 у стані сп`яніння, суду не надано.

Дослідивши дані про особу ОСОБА_7 суд встановив, що останній є громадянином України, проживає цивільним шлюбом та має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра, страждає на захворювання органів дихання, навчався у Харківському вищому професійному училищі будівництва за спеціальністю "кухар, кондитер", за місцем навчання характеризується з позитивного боку.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №416 від 21.05.2018р. ОСОБА_7 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки виявляє. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

??? У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_7 перебував поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

??? На теперішній час ОСОБА_7 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд визнає наявність на його утриманні малолітньої дитини та наявність у нього психічного захворювання. Суд вважає, що вказане психічне захворювання хоча і не позбавляло ОСОБА_7 можливості віддавати звіт своїм діям та керувати ними в момент скоєння злочину, але безперечно наклало негативний відтинок на поведінку обвинуваченого поза його волею і вплинуло на його дії.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_7 судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 поряд з наведеними даними про особи обвинувачених, суд згідно з вимогами ст.ст. 50, 65 та 68 КК України враховує особливу тяжкість вчинених ними злочинів, ступінь здійснення кожним з них злочинних намірів та причини, через які сталися вищеописані події, обставини, які пом`якшують покарання, сукупність всіх обставин, що характеризують злочинні діяння, наслідки, які настали.

Суд також приймає до уваги той факт, що злочин обвинуваченими був вчинений в наслідок неправомірної поведінки самого потерпілого ОСОБА_12 , який систематично вчиняв домашнє насильство не тільки у відношенні ОСОБА_6 , а і у відношенні її малолітньої доньки ОСОБА_56 . Дані факти знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і підтверджуються не лише показами обвинувачених, а і показами потерпілої ОСОБА_9 , показаннями ОСОБА_78 та постановою суду про притягнення ОСОБА_12 до адміністративної відповідальності за скоєння домашнього насильства.

Так, потерпіла ОСОБА_9 суду пояснила, що її батько "був алкоголіком, бив її матір та попередню дружину". ОСОБА_58 суду зазначила, що ОСОБА_12 "бив матір та навіть піднімав руку на неї, не давав їм спокійно жити". Відповідно до копії постанови Московського районного суду м.Харкова від 19.02.2018р., ОСОБА_12 був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ст.173 КУпАП за те, що за адресою АДРЕСА_2 "вчинив сварку, в ході якої висловлювався нецензурною лайкою, погрожував і розбив скло, чим скоїв насильство у сім`ї". ОСОБА_12 вину у скоєнні домашнього насильства визнав. За підсумками розгляду своєї заяви за даним фактом, ОСОБА_6 отримала відповідь від органів поліції, про відсутність в діях ОСОБА_12 складу кримінального правопорушення. Згідно відповіді на лист адвоката, ОСОБА_6 зверталася із заявою на протиправні дії ОСОБА_12 також 01.01.2018р. При цьому факти, які були зазначені у повідомленнях ОСОБА_6 навіть не були внесені до ЄРДР (т.1 а.с.184-186).

Перше речення пункту 1 статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ЄКПЛ) зобов`язує державу не тільки захищати від умисного та незаконного позбавлення життя, але й вживати заходи для захисту будь-якої особи від незаконного насильства.

З огляду на з`ясовані обставини справи, спираючись на положення ЄКПЛ, суд вважає, що обвинувачену ОСОБА_6 можна розглядати як належну до категорії «вразливих осіб», які мають право на державний захист. У зв`язку з цим, суд бере до уваги акти насильства, які вона зазнавала у минулому. Крім того, насильницькі дії, вчинені проти обвинуваченої, що виражаються у фізичних травмах та психологічному тиску, є достатньо серйозними, щоб їх можна було кваліфікувати як жорстоке поводження у значенні статті 3 Конвенції.

У своєму рішенні у справі Талпіс проти Італії (TALPIS v. ITALY, application no. 41237/14) Європейський суд з прав людини підкреслив, що при розгляді справ про домашнє насильство потрібна особлива ретельність, і зазначив, що особливий характер домашнього насильства, визнаний у преамбулі Стамбульської конвенції, слід враховувати в процесі внутрішнього провадження. Беручи до уваги висновки у цій справі, Суд вважав, що спосіб, у який національні органи розслідували цю справу, також є проявом такої байдужості суду і не може вважатися таким, що відповідає вимогам статті 3 Конвенції. В частині застосування Статті 14 Конвенції, з урахуванням статей 2 і 3 Суд вважав, що «загальна та дискримінаційна пасивність суду та поліції, що створює атмосферу, що сприяє домашньому насильству», становила порушення статті 14 Конвенції. Він також виявив, що таке дискримінаційне поводження сталося там, де можна було встановити, що дії органів влади не були простою затримкою у вирішенні даної справи, а означали неодноразове виправдання такого насильства та відображали дискримінаційне ставлення до скаржниці.

Вказані факти свідчать про те, що потерпілий ОСОБА_12 своїми систематичними неправомірними діями по скоєнню домашнього насильства, які були його звичайною аб`юзивною поведінкою в побуті, протягом тривалого часу створював нестерпні умови для життя не тільки ОСОБА_6 , а і її трьох малолітніх дітей, при цьому не надавав їй можливості позбутися не бажаного спілкування з ним методами, які були доступні жінці, яка попри такі намагання, не могла знайти дієвого захисту від домашнього насильства від держави, компетентних органів та інших осіб, що в подальшому привело до трагічних наслідків.

Суд вважає, що дані обставини не можуть виправдовувати дії та методи обрані ОСОБА_6 для захисту себе та своїх малолітніх дітей від аб`юзивної поведінки та домашнього насильства з боку співмешканця ОСОБА_12 , однак безперечно можуть слугувати обставинами, які пом`якшують покарання та суттєвим чином впливають на його міру та вид.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення обвинувачених можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а також, що справедливим покаранням, необхідним і достатнім для їх виправлення, попередження нових злочинів, є покарання у виді позбавлення волі на визначений строк.

До ОСОБА_7 , як до особи, яка обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України, необхідно застосувати також додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 тримання під вартою у Державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)», до вступу вироку в законну силу, суд залишає без зміни.

Потерпілою ОСОБА_9 до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 був заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000грн. та матеріальної шкоди в розмірі 11616 грн. В судовому засіданні потерпіла позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 позовні вимоги визнали частково. В частині стягнення матеріальної шкоди визнали в повному обсязі, в частині стягнення моральної шкоди не визнали.

Згідно ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частиною 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільними позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Цивільний позов ОСОБА_9 суд вважає таким, що підлягає повному задоволенню, оскільки позовні вимоги підтверджуються матеріалами справи. Позовні вимоги у частині стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушення на суму 100000 гривень, суд вважає такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки діями обвинувачених потерпілій дійсно були завдані моральні страждання, вона втратила рідну людину, ця втрата є безповоротною та непоправною, в підсумку чого діями обвинувачених було завдано дійсно значної шкоди потерпілій. Спричинені їй страждання позначили негативні зміни у її житті, виникнення депресивного стану, негативних думок, про наслідки протиправних дій обвинувачених, змінився звичний уклад життя потерпілої. Вона була вимушена брати участь у слідчих діях, зокрема у впізнанні трупа батька, зовнішній вигляд якого зазнав непоправних негативних змін в наслідок початку розкладання під час тривалого перебування в підвалі, з моменту вбивства до моменту його виявлення. Потерпіла вимушена була займатися організацією поховання, докладати додаткових зусиль для відновлення нормального життєвого укладу та життєвих зв`язків.

Позов в частині вимог про стягнення матеріальної шкоди у сумі 11616 грн. 42 коп., суд також вважає таким, що підлягає повному задоволенню, оскільки позовні вимоги у цій частині визнаються обвинуваченими і підтверджуються наданими документами, зокрема договором-замовленням на організацію та проведення поховання від 12.05.2018 року, згідно якого, на поховання ОСОБА_12 було витрачено грошові кошти в сумі 8355 грн., а також рахунком N?003207 від 12.05.2018 року, згідно якого вартість послуг пов?язаних з похованням склала 3261 грн. 42 коп.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Суд вважає необхідним застосувати конфіскацію відносно мобільних телефонів вилучених у обвинувачених, оскільки вони використовувалися ними під час вчинення злочину, стосовно іншого майна арешт скасувати, оскільки воно не являє собою матеріальної цінності і підлягає знищенню, після набрання вироком законної сили.

Тому суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Московського районного суду м. Харкова.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 1573 гривні 00 коп., відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, п. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави, в долевому порядку, по 786 грн. 50 копійок з кожного.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, п. 11 ч. 2 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на ДВАНАДЦЯТЬ років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 30.04.2018 року, тобто з дня фактичного затримання.

Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання період часу попереднього ув`язнення з 30.04.2018 року по 09.04.2024 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою у Державній установі «Харківська установа виконання покарань № 27».

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого п.6, 11 ч.2 ст.115 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на ТРИНАДЦЯТЬ років з конфіскацією усього майна, що належить йому на праві власності.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 30.04.2018 року, тобто з дня фактичного затримання.

Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання період часу попереднього ув`язнення з 30.04.2018 року по 09.04.2024 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою у Державній установі «Харківська установа виконання покарань № 27».

Цивільний позов ОСОБА_9 до з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 , солідарно, в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 (сто тисяч) грн., та у відшкодування матеріальної шкоди в сумі 11616 (одинадцять тисяч шістсот шістнадцять) грн. 42 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рівних частках процесуальні витрати за залучення експерта на користь держави по 786 (сімсот вісімдесят шість) грн. 50 копійок з кожного.

Скасувати арешт, накладений на майно згідно з ухвалами слідчого судді Московського районного суду м.Харкова.

Речові докази по справі:

- ковдру жовтого кольору з малюнком у вигляді листків та метеликів;

- куртку чорного кольору, камуфльовану куртку, скляну пляшку з написом «Малинівка», металеву виделку, чотири полімерних пакети з написом «АТБ», полімерний пакет з написом «Велмарт», полімерний пакет з написом «Посад», полімерний мішок, пачку цигарок «Стронг», два недопалки, запальничку, змив з речовиною бурого кольору, фрагмент паперу з друкованими написами, 3 ВЛС з мікрооб?єктами, футболку з написом «adidas» чорного кольору, чорну футболку з написом "Євро 2012", чорні шорти, змив на ватну речовини бурого кольору з плями на підлозі, 2 змива на ватні палички речовини бурого кольору з підлоги; пральну машину жовтого кольору АТД425 з рідиною коричневого кольору в середині; кухонні ножі; змив на ватну паличку речовини бурого кольору зі стіни в кімнаті; змив на ватну паличку речовини бурого кольору з дверей до ванної кімнати; дорожню сумку чорного кольору з речами; помаранчеву папку з документами, які зберігаються в камері схову Московського ВП ГУНП в Харківській області, ніж мисливський чорного кольору в чохлі, штани, спортивну кофту, кросівки, ковдру червоного кольору, копію посвідчення N?009678 , знищити.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон LG, imei l: НОМЕР_1 , іmeі 2: НОМЕР_2 , з сім. картою мобільного телефону НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «NOMI», imei l: НОМЕР_5 , іmei 2: НОМЕР_6 з сім. картою мобільного телефону НОМЕР_7 та мобільний телефон "Samsung Duos" imei 1: НОМЕР_8 imei 2: НОМЕР_9 , з сім.картою мобільного телефону НОМЕР_10 , які зберігаються в камері схову Московського ВП ГУНП в Харківській області, обернути у дохід держави.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляції через Московський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими, які перебувають під вартою, - в той самий строк з моменту вручення їм копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3