Справа № 296/5073/24
УХВАЛА

Іменем України

03 червня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника власника майна - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшло вказане клопотання в обґрунтування якого зазначено, що у провадженні слідчого управління ГУ НП в Житомирській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000277 від 28.03.2024 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст..345 КК України. Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира (суддя ОСОБА_5 ) від 01.04.2022 року у провадженні № 296/2840/24 накладено арешт на автомобіль марки «BMW» д.р.н. НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_4 , а також заборонено відчуження, користування та розпорядження вказаним транспортним засобом.

Також зазначено, що вказаний автомобіль належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 24.09.2021 року. Даний автомобіль використовується для забезпечення сім`ї продовольчими та побутовими товарами, для поїздок до медичних закладів, відвідування рідних та близьких, які проживають в сусідній області, тощо, адже на утриманні родина Єремейчуків має чотирьох малолітніх дітей. Майже два місяця ОСОБА_4 не може користуватися належним їй автомобілем, що створює суттєві незручності в утриманні та обслуговуванні сім`ї, активного соціального життя, тому просили суд частково скасувати арешт на автомобіль марки «BMW» д.р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 24.09.2021 року, в частині скасування заборони користування та розпорядження автомобiлем.

Представник власника майна, який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в ньому.

Представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчим суддею встановлено наступне.

Згідно статті 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Положеннями ч.3 ст.41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 01.04.2022 року у справі № 296/2840/24 накладено арешт на автомобіль марки «BMW» д.р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , арешт накладено із забороною відчуження, користування та розпорядження вказаним транспортним засобом.

Відповідно до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (ч. 2 ст. 173 КПК України). При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Як вбачається із матеріалів клопотання власником автомобіля марки «BMW» д.р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 .

Заявником зазначено, що вказаний автомобіль використовується в інтересах сім`ї, оскільки Єремейчуків має чотирьох малолітніх дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серій НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , І- НОМЕР_6 .

Слідчим не надано доказів, що з арештованим майном не було проведено усіх необхідних слідчих дій, та, враховуючи, що заявник просить зняти арешт в частині користування майном, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170-175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Частково скасувати арешт накладений на автомобiль марки «BMW» д.р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 24.09.2021року, в частині скасування заборони користування автомобілем.

Копію цієї ухвали про скасування арешту майна після оголошення ухвали негайно вручити слідчому, прокурору, власнику майна присутнім у судовому засіданні під час оголошення цієї ухвали, а у разі відсутності слідчого, прокурора під час оголошення цієї ухвали надіслати її копію таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Слідчий, прокурор у кримінальному провадженні № 0000277 від 28.03.2024 після отримання копії ухвали про скасування арешту повинні негайно вжити заходів щодо виконання цієї ухвали та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1