Справа № 697/881/24
Провадження № 1-кс/697/156/2024
У Х В А Л А

Іменем України

09 травня 2024 року м. Канів

Слідчий суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого відділення відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні № 0000124 від 17.04.2024 клопотання про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

09.05.2024 до Канівського міськрайонного суду звернувся слідчий СВ ВП №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 із клопотанням про арешт майна. У клопотанні зазначив, що 16.04.2024 до ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшла заява від гр. ОСОБА_6 про те, що гр. ОСОБА_6 за місцем свого проживання в м. Каневі, Черкаського району, Черкаської області незаконного зберігає та збуває наркотичну речовину "Метадон".

Відомості за вказаним фактом 17.04.2024 слідчим відділенням відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області внесено до Єдиного реєстру кримінальних правопорушень за № 0000124 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

07.05.2024 о 18 год. 23 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку ст.208 КПК України за фактом збуту наркотичної речовини.

07.05.2024 в період часу з 18 год. 59 хв. до 20 год. 27 хв., в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали Канівського міськрайонного суду Черкаської області за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон ОСОБА_5 марки «INFINIX» модель X663D, грошові кошти в сумі 400 гривень купюрами номіналом по 100 гривень з номерами: ЄЖ6445311, Є38338246, УА3027256 та ЄЕ8887088 та ваги.

08.05.2024 злочинні дії ОСОБА_5 перекваліфіковані із ч. 1 ст. 307 КК України на ч. 2 ст. 307 КК України через те, що в діях ОСОБА_5 вбачається повторність.

08.05.2024 виявлені та вилучені у ході проведення обшуку предмети, а саме: мобільний телефон ОСОБА_5 марки «INFINIX» модель X663D, грошові кошти в сумі 400 гривень купюрами номіналом по 100 гривень з номерами: ЄЖ6445311, Є38338246, УА3027256 та ЄЕ8887088 та ваги було визнано речовими доказами, по кримінальному провадженні № 0000124 та вони відповідають критеріям, зазначеним у п.п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України.

Встановлено, що вище вказані речі перебували в користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вказує та свідчить про те, що він є їх володільцем, користувачем та розпорядником.

З метою збереження речових доказів, відповідно до п. 1 ч. 2, ст. 170 КПК, на мобільний телефон «INFINIX» модель X663D, грошові кошти в сумі 400 гривень купюрами номіналом по 100 гривень з номерами: ЄЖ6445311, Є38338246, УА3027256 та ЄЕ8887088 та ваги - необхідно накласти арешт, оскільки існують ризики їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, та відчуження вказаного речового доказу у кримінальному провадженні.

Слідчий СВ ВП №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити в повному обсязі, пояснив, що на вагах є залишки наркотичних речовин, грошові кошти, які були вилучені під час обшуку, використовувалися для оперативної закупки наркотичних засобів, а мобільний телефон використовувався ОСОБА_5 для зв`язку із покупцями наркотичних засобів, а тому на вказане майно необхідно накласти арешт.

Власник майна ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечували щодо накладення арешту на ваги та грошові кошти та просили відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на телефон.

Захисник ОСОБА_4 пояснив, що телефон не має ніякого значення та причетності до обставин кримінального правопорушення, також мобільний телефон не був зазначений в ухвалі від 29.04.2024 слідчого судді Канівського міськрайонного суду про проведення обшуку, а тому не підлягав вилученню і має бути повернутий власнику.

Слідчий суддя, вислухавши учасників по справі, дослідивши матеріали клопотання виходить з наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У провадженні СВ ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000124 від 17.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що виявлені та вилучені у ході проведення обшуку мобільний телефон марки «INFINIX» модель X663D, грошові кошти в сумі 400 гривень купюрами номіналом по 100 гривень з номерами: ЄЖ6445311, Є38338246, УА3027256 та ЄЕ8887088 та ваги перебували в користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 08.05.2024 вбачається, що вище вказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000124.

З метою збереження речових доказів, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, на мобільний телефон, грошові кошти та ваги необхідно накласти арешт, оскільки існують ризики їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, та відчуження вказаного речового доказу у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: зокрема, збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зокрема:

- були знаряддям вчинення кримінального правопорушення;

- зберегли на собі сліди правопорушення;

- містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зазначені вище речі у відповідності до вимог КПК України, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, тобто вони відповідають критеріям зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України, тому слідчий обґрунтовано просить накласти арешт на вилучене майно.

Оцінюючи аргументи сторони захисту щодо відсутності підстав для вилучення мобільного телефону, оскільки такий не був зазначений в ухвалі суду про проведення обшуку, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право, зокрема, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

В силу вимог ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено (абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України).

Сукупний аналіз вищезазначених норм кримінального процесуального законодавства вказує на те, що статус тимчасово вилученого майна набуває усе майно, вилучене під час обшуку, незалежно від того чи надавався слідчим суддею дозвіл на його відшукання, оскільки фактично відбувається обмеження права особи щодо можливості володіти, користуватися та розпоряджатися усім майном, яке вилучається. Крім того, задля запобігання непомірного втручання у право власності особи законодавцем передбачено строк, протягом якого слідчий чи прокурор має звернутися із клопотанням про застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна відносно тимчасово вилученого під час обшуку майна, інакше таке майно негайно повертається особі, в якої воно вилучалося.

Дозвіл на відшукання певних речей, який надається слідчим суддею, не створює умов для їх автоматичного арешту. Натомість, вилучення речей, щодо яких надано дозвіл на відшукання, та як наслідок набуття такими речами статусу тимчасово вилученого майна, відбувається виключно за наявності достатніх підстав вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено (ч. 2 ст. 167 КПК України).

Дотримання умов, за яких майно набуває статусу тимчасово вилученого, відповідає вимогам ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до яких будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який створює таке обмеження, повинен мати належні правові підстави для його здійснення.

Набуття вилученими речами статусу тимчасово вилученого майна створює правові підстави задля перевірки наявності відповідних фактичних обставин для його вилучення та утримання у сторони обвинувачення.

Крім того, вимогами ч. 1 ст. 100 КПК України закріплено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Таким чином, все майно, вилучене під час обшуку, має статус тимчасово вилученого майна незалежно від того чи надавався слідчим суддею дозвіл на його відшукання. З метою ж недопущення необґрунтованого обмеження права власності особи під час кримінального провадження законодавцем визначений строк, у межах якого слідчий/прокурор зобов`язані звернутись із клопотанням про його арешт. Або ж у іншому випадку якнайшвидше повернути таке майно власнику.

Враховуючи вимоги ч.2 ст. 170 КПК України, майно , яке має ознаки речового доказу повинно вилучатись або арештовуватись незалежно від того, хто є його власником, у кого воно знаходиться, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні встановлено, що клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно подано у строки, передбачені 171 КПК України, доведено існування сукупності підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, а також мету застосування арешту майна та його необхідності для кримінального провадження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку від 07.05.2024, є обгрунтоавним та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 100, 117, 170-173, 369, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого слідчого відділу відділу поліції №1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000124 від 17.04.2024 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «INFINIX» модель X663D та ваги, що належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою забезпечення збереження речових доказів та дозволити зберігати мобільний телефон марки «INFINIX» модель X663D та ваги в кімнаті збереження речових доказів ВП №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області.

Накласти арешт па грошові копни в сумі 400 гривень купюрами номіналом по 100 гривень з номерами: ЄЖ64453І1, Є38338246, УА3027256 та ЄЕ8887088 з метою забезпечення збереження речових доказів та дозволити передати їх на зберігання до ячейки уповноваженого банку філії AT «Укргазбанк» м. Черкаси.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали суду проголошено 10.05.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1