Ухвала

08 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 623/2221/21

провадження № 51-1470 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , на судове рішення щодо ОСОБА_4 ,

встановив:

14 березня 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 .

Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням захиснику п`ятнадцятиденного строку для усунення недоліків з дня її отримання.

У межах строку на усунення недоліків захисник повторно звернулась до Суду із касаційною скаргою, проте недоліки, на які їй наголошував суд касаційної інстанції у своїй ухвалі, не усунула.

Суд, перевіривши касаційну скаргу захисника, дійшов висновку про те, що її скаргу слід повернути з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з частиною 6 статті 22 КПК суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Підставою для залишення касаційної скарги захисника ОСОБА_5 , наведених у вказаній вище ухвалі, слугувала невідповідність поданої скарги вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), частиною 2 якою передбачено, що у касаційній скарзі зазначаються судові рішення, що оскаржуються та з урахуванням положень ч. 5 вказаної статті, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, що оскаржуються.

Зокрема, ОСОБА_5 у первинній касаційній скарзі вказала, що така подана на вирок Полтавського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року та у прохальній частині просила змінити вирок Полтавського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_4 , пом`якшити покарання, застосувавши ст. 75 КК України, при цьому, у додатках вказавши вирок суду.

Водночас, зазначеної копії судового рішення до первинної касаційної скарги захисник не долучила, що засвідчено актом Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 14 березня 2024 року №1069, при цьому, долучила до касаційної скарги копію ухвали Полтавського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року у справі №623/2221/21, чим допустила суперечність та неузгодженість своєї позиції.

Таким чином, захисник у первинній касаційній скарзі посилалася на рішення суду, копію якого, всупереч положенням ч. 5 ст. 427 КПК України, не долучила.

Вказані обставини позбавляли суд касаційної інстанції визначитись з предметом оскарження та прийняти остаточне рішення за результатами розгляду касаційної скарги захисника.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 18 березня 2024 року захисник подала касаційну скаргу.

Відповідно до частини 1 статті 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.

Однак, у вступній частині касаційної скарги на виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, захисник зазначає, що така скарга подана на вирок Полтавського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року та у прохальній частині просить змінити вирок Полтавського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року стосовно ОСОБА_4 , пом`якшити покарання, застосувавши ст. 75 КК України. При цьому, у додатках до касаційної скарги повторно вказує вирок суду.

Разом із тим, до касаційної скарги додана копія ухвали Полтавського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року, а не вирок від 19 грудня 2023 року, який просить скасувати захисник у поданій на усунення недоліків касаційній скарзі. Відсутній такий вирок і в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Судом касаційної інстанції, з огляду на вищезазначені норми КПК, було створено необхідні умови для реалізації захисником його процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Проте, враховуючи, що:

- касаційна скарга захисника була залишена без руху саме у зв`язку з необхідністю уточнення вимог щодо рішення суду апеляційної інстанції;

- захисником зазначено вимогу про скасування судового рішення, копія якого не додана до матеріалів кримінального провадження та яке відсутнє в Єдиному державному реєстрі судових рішень, при цьому, не заявлено вимог щодо скасування ухвали Дніпровського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року, копія якої була долучена до касаційної скарги;

- чинними положеннями КПК не передбачено залишення без руху касаційної скарги, яка надійшла на усунення недоліків,

є обґрунтовані підстави вважати, що захисник не усунула недоліки, у зв`язку з чим, касаційну скаргу останньої необхідно повернути, оскільки за таких обставин суд касаційної інстанції позбавлений можливості визначитися з предметом касаційного оскарження та провести розгляд з дотриманням положень, передбачених ч. 2 ст. 433 КПК, відповідно до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

На підставі пункту 1 частини 3 статті 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.

З огляду на вищезазначене, касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись пунктом 1 частини 3 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Повернути касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , на судове рішення щодо ОСОБА_4 , особі яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3