Справа № 545/643/24
Провадження № 1-кп/545/563/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2024 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000189 від 16.02.2024 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковалівка, Полтавського району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10.04.2024 року Октябрським районним судом м. Полтава ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, згідно ст. 75 КК України звільнено від покарання з іспитовим строком 1 рік з покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України, вирок набрав законної сили 13.05.2024 року

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , не маючи постійного заробітку та перебуваючи в зв?язку з цим у скрутному матеріальному становищі, дізнався про те, що невідома особа, в порушення вимог ст. 69 «Лісового кодексу України» та порядку спеціального використання лісових ресурсів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України «Про врегулювання питань щодо використання лісових ресурсів» від 23.05.2007 за №761, умисно, всупереч встановленому порядку заготівлі лісодеревини, незаконно, без спеціального дозволу, самовільно, в лісовому масиві поблизу с. Грабинівка Полтавського району Полтавської області, що є територією 115 кварталу 21 виділу Чалівського лісництва ДП «Ліси України», в адміністративних межах Полтавської міської ТГ зрізав 9 (дев?ять) дерев породи «Сосна» діаметром на зрізі стовбуру від 26 до 42 см., відокремивши їх повністю від кореня, чим спричинив шкоду довкіллю згідно «такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісовому фонду України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665, на загальну суму 37 368 грн. 84 коп., що є істотною шкодою.

В подальшому, 02 лютого 2023 року, в вечірній час доби, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне зберігання незаконно зрубаних дерев, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, достовірно знаючи, про незаконне походження деревини, прибув до лісового масиву, що є територією 115 кварталу 21 виділу Чалівського лісництва ДП «Ліси України», в адміністративних межах Полтавської міської ТГ.

В подальшому переніс колоди деревини породи «Сосни» об?ємом 1 м. куб., заготовлено внаслідок незаконної порубки за власною адресою проживання, а саме АДРЕСА_1 .

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 246 КК України, за кваліфікуючими ознаками незаконне зберігання незаконно зрубаних дерев у лісовому насадженні, що заподіяло істотну шкоду.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, визнав в повному об`ємі за обставин викладених в обвинувальному акті та прохав прийняти рішення на підставі укладеної ним угоди з прокурором про визнання винуватості.

16.02.2024 року між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування визнав свою винуватість у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення та зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в обсязі повідомленої підозри у судовому провадженні.

За умовами даної угоди сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.246 КК України покарання у виді 1 року позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просили затвердити укладену угоду про визнання винуватості, оскільки вважають, що остання відповідає вимогам кримінального та кримінально - процесуального законодавства.

Представник потерпілої сторони філії «Полтавське лісове господарство» ДП «Ліси України» ОСОБА_6 надала заяву про проведення підготовчого засідання без її участі, угоду про визнання винуватості підтримала.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст.246 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 вказав на те, що угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, без застосування будь - якого насильства, примусу чи погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Заслухавши думку учасників судового засідання з приводу затвердження угоди, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_4 , перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та нормам КК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відмови у її затвердженні.

Так, згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

При цьому, як передбачено ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України за вчинення якого законом передбачене покарання у виді штрафу від тисячі до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

У відповідності до вимог ст.12 КК України, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до злочину середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені підпунктами 1,4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що взяті на себе зобов`язання обвинуваченим ОСОБА_4 можуть бути реально виконані, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, ухваливши щодо ОСОБА_4 обвинувальний вирок та призначивши йому узгоджену сторонами міру покарання.

Частиною 4 ст. 70 КК України передбачено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 було засуджено вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 10.04.2024 року за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, згідно ст. 75 КК України звільнено від покарання з іспитовим строком 1 рік.

За таких обставин, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого вимоги ч.4 ст.70 КК України та остаточно призначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 10.04.2024 року більш суворим за даним вироком.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати на проведення експертизи відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст.ст.100, 122, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 16.02.2024 року у кримінальному провадженні, внесеному 16.02.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000189, яка укладена між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 246 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 10.04.2024 року більш суворим покаранням за даним вироком, у відповідності до ст.72 КК України, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Речові докази відсутні. Судові витрати відсутні.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст.394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.1 ст.473 КПК України, до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1