ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/807/220/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 7 березня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ступки Тернопільського району Тернопільської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, маючого середню спеціальну освіту, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , командира відділення, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України,

змінено запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 7 травня 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 за погодження з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, за наступних обставин.

24 лютого 2022 року на підставі указів Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та №69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», мобілізаційної директиви Головнокомандувача ЗСУ від 24.02.2002 року № 32/321/501/13, кодограми Головнокомандувача ЗСУ та начальника ГШ ЗСУ від 24.02.2022 року №501/591, а також на підставі волевиявлення осіб з патріотичних мотивів ОСОБА_7 , вважається військовослужбовцем призначеним та приступившим до виконання обов`язків на посаді командира відділення самохідних гармат від 152 мм до 180 мм військової частини НОМЕР_1 .

Згідно ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_7 , зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до закону України №60/95 - ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» і Закону України №62/95 - ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», міжнародними договорами України на території України встановлюються заходи контролю за обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Ігноруючи діюче законодавство ОСОБА_7 , в порушення вимог Закону України №60/95 - ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» і Закону України №62/95 - ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення особливо небезпечних психотропних речовин, а також незаконний збут налагодив міжрегіональні поставки особливо небезпечної психотропної речовини «PVP» з м. Хмельницький до м. Запоріжжя послугами експрес доставки логістичної компанії ТОВ «Нова Пошта» з метою подальшого збуту.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 2 листопада 2023 року ОСОБА_7 , отримав посилку з м. Хмельницький з особливо небезпечною психотропною речовиною «PVP», яку переніс до свого тимчасового місця мешкання, а саме до буд. АДРЕСА_2 , де зберігав з метою подальшого збуту.

2 листопада 2023 року, в денний час ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, перебуваючи біля буд. АДРЕСА_2 сів у автомобіль «Daewoo Lanos» державний номер НОМЕР_2 в якому знаходився ОСОБА_11 , (особа зі зміненими анкетними даними).

Перебуваючи у автомобілі, ОСОБА_7 за грошові кошти у сумі 2000 гривень незаконно збув ОСОБА_11 , (особа зі зміненими анкетними даними) металевий портсигар з фольгованим згортком, в якому відповідно знаходився прозорий безбарвний пакет з липкою речовиною зеленого кольору.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/108-23/17787-НЗПРАП від 9 листопада 2023 року у складі липкої речовини зеленого кольору, наданої на дослідження, виявлена особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, маса якої склала 0,03504 г., в перерахунку на основу.

Таким чином, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, незаконно збув особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, який згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 р. віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (Таблиця І, Список №2).

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також збуті особливо небезпечних психотропних речовин, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи особою, що раніше вчинила злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів на шлях виправлення не став та вчинив новий аналогічний злочин за наступних обставин.

24 лютого 2022 року на підставі указів Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та №69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», мобілізаційної директиви Головнокомандувача ЗСУ від 24.02.2002 року № 32/321/501/13т, кодограми Головнокомандувача ЗСУ та начальника ГШ ЗСУ від 24.02.2022 року №501/591, а також на підставі волевиявлення осіб з патріотичних мотивів ОСОБА_7 , вважається військовослужбовцем призначеним та приступившим до виконання обов`язків на посаді командира відділення самохідних гармат від 152 мм до 180 мм військової частини НОМЕР_1 .

Згідно ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_7 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до закону України №60/95 - ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» і Закону України №62/95 - ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», міжнародними договорами України на території України встановлюються заходи контролю за обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Ігноруючи діюче законодавство ОСОБА_7 , в порушення вимог Закону України №60/95 - ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» і Закону України №62/95 - ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення особливо небезпечних психотропних речовин, а також незаконний збут, налагодив міжрегіональні поставки особливо небезпечної психотропної речовини «PVP» з м. Хмельницький до м. Запоріжжя послугами експрес доставки логістичної компанії ТОВ «Нова Пошта» з метою подальшого збуту.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 4 листопада 2023 року ОСОБА_7 , діючи повторно, здійснив замовлення особливо небезпечної психотропної речовини з м. Хмельницький до м. Запоріжжя.

Вказана посилка з особливо небезпечною психотропною речовиною була відправлена на його ім`я з поштомату № НОМЕР_3 до відділення ТОВ «Нова Пошта №19», що розташоване за адресою: м. Запоріжжя вул. Чумаченка, буд. 25 та прибула 5 листопада 2023 року.

8 листопада 2023 року ОСОБА_12 , продовжуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також збут особливо небезпечних психотропних речовин, діючи повторно, у мобільному застосунку «Нова Пошта» у розділі керування посилкою зазначив отримувача довірену особу, а саме, ОСОБА_11 , (особа зі зміненими анкетними даними).

8 листопада 2023 року ОСОБА_11 , о 13 годині 34 хвилини прибув до відділення ТОВ «Нова Пошта» №19, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд. 25, де отримав посилку у вигляді полімерного пакету «Нова Пошта» номер експрес накладної 6315 на ім`я ОСОБА_13 , всередині якого знаходився картонна коробка «Фастум-Гель» з пластиковим флаконом із прозорим зіп пакетом з порошкоподібною речовиною світло-бежевого кольору, сплативши при цьому 3500 гривень за товар та 73 гривні за послугу доставки.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/108-23/18216-НЗПРАП від 15 листопада 2023 року у складі порошкоподібної речовини світло-бежевого кольору виявлена особливо небезпечна психотропна речовина PVP, маса якої склала 0,07699 г., в перерахунку на основу.

Таким чином, ОСОБА_12 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, незаконно збув особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, який згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 р. віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (Таблиця І, Список №2).

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також збуті особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи особою, що раніше вчинила злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів на шлях виправлення не став та вчинив новий аналогічний злочин за наступних обставин:

24 лютого 2022 року на підставі указів Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та №69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», мобілізаційної директиви Головнокомандувача ЗСУ від 24.02.2002 року № 32/321/501/13т, кодограми Головнокомандувача ЗСУ та начальника ГШ ЗСУ від 24.02.2022 року №501/591, а також на підставі волевиявлення осіб з патріотичних мотивів ОСОБА_7 , вважається військовослужбовцем призначеним та приступившим до виконання обов`язків на посаді командира відділення самохідних гармат від 152 мм до 180 мм військової частини НОМЕР_1 .

Згідно ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_7 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до закону України №60/95 - ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» і Закону України №62/95 - ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», міжнародними договорами України на території України встановлюються заходи контролю за обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Ігноруючи діюче законодавство ОСОБА_7 , в порушення вимог Закону України №60/95 - ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» і Закону України №62/95 - ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення особливо небезпечних психотропних речовин, а також незаконний збут, налагодив міжрегіональні поставки особливо небезпечної психотропної речовини «PVP» з м. Хмельницький до м. Запоріжжя послугами експрес доставки логістичної компанії ТОВ «Нова Пошта» з метою подальшого збуту.

Так, 7 грудня 2023 року ОСОБА_7 , діючи повторно, перебуваючи за місцем свого тимчасового мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 в особистій розмові з ОСОБА_14 (дані особи змінено) повідомив, що зможе збути йому психотропну речовину вранці 08.12.2023 коли отримає замовлення з м. Хмельницького по повній передплаті у сумі 5000 гривень, на що ОСОБА_11 , погодився та передав йому вказані грошові кошти.

9 грудня 2023 року ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , за попередньою змовою з ОСОБА_15 , в особистій розмові з ОСОБА_14 , повідомив останньому реквізити для отримання посилки та код, який прийшов йому на мобільний телефон, тим самим надав можливість останньому отримати її особисто.

Після цього, ОСОБА_14 , направився до відділення Нової пошти, що розташоване по АДРЕСА_1 , де за наданими реквізитами отримав посилку, яка була надіслана ОСОБА_15 , та не розпаковуючи її направився за місцем мешкання ОСОБА_7 .

Перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_7 , останній розкрив особисто посилку, в якій знаходилось два зіп пакета з порошком світло-коричневого кольору з включеннями гранул білого кольору, один із яких, в якому згідно висновку експерта №СЕ-19/108-23/19810-НЗПРАП виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, маса якого в перерахунку на основу складає 0,594 г., передав ОСОБА_14 , а інший залишив при собі.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також збуті особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи особою, що раніше вчинила злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів на шлях виправлення не став та вчинив новий аналогічний злочин за наступних обставин.

24 лютого 2022 року на підставі указів Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та №69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», мобілізаційної директиви Головнокомандувача ЗСУ від 24.02.2002 року № 32/321/501/13т, кодограми Головнокомандувача ЗСУ та начальника ГШ ЗСУ від 24.02.2022 року №501/591, а також на підставі волевиявлення осіб з патріотичних мотивів ОСОБА_7 , вважається військовослужбовцем призначеним та приступившим до виконання обов`язків на посаді командира відділення самохідних гармат від 152 мм до 180 мм військової частини НОМЕР_1 .

Згідно ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_7 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до закону України №60/95 - ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» і Закону України №62/95 - ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», міжнародними договорами України на території України встановлюються заходи контролю за обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Ігноруючи діюче законодавство ОСОБА_7 , в порушення вимог Закону України №60/95 - ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» і Закону України №62/95 - ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення особливо небезпечних психотропних речовин, а також незаконний збут, налагодив міжрегіональні поставки особливо небезпечної психотропної речовини «PVP» з м. Хмельницький до м. Запоріжжя послугами експрес доставки логістичної компанії ТОВ «Нова Пошта» з метою особистого вживання та подальшого збуту.

Так, 7 грудня 2023 року ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів, перебуваючи за місцем свого тимчасового мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 в особистій розмові з ОСОБА_15 , замовив у останнього особливо небезпечну психотропну речовину PVP та повідомив ОСОБА_14 (дані особи змінено), що зможе збути йому психотропну речовину вранці 8 грудня 2023 року коли отримає замовлення з м. Хмельницького по повній передплаті у сумі 5000 гривень, на що ОСОБА_11 , погодився та передав йому вказані грошові кошти.

9 грудня 2023 року ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , в особистій розмові з ОСОБА_14 , повідомив останньому реквізити для отримання посилки та код, який прийшов йому на мобільний телефон, тим самим надав можливість останньому отримати її особисто.

Після цього ОСОБА_14 , направився до відділення Нової пошти, що розташоване по АДРЕСА_1 , де за наданими реквізитами отримав посилку, яка була надіслана ОСОБА_15 , та не розпаковуючи її направився за місцем мешкання ОСОБА_7 .

Перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_7 , останній розкрив особисто посилку, в якій знаходилось два зіп пакета з порошком світло-коричневого кольору з включеннями гранул білого кольору, один із яких, в якому згідно висновку експерта №СЕ-19/108-23/19810-НЗПРАП виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, маса якого в перерахунку на основу складає 0,594 г., передав ОСОБА_14 , а інший з кристалічною речовиною білого кольору, в якій згідно висновку експерта виявлено містять особливо небезпечну психотропну речовину PVP, маса якого в перерахунку на основу складає 0,33379 г, залишив при собі до моменту вилучення працівниками поліції в ході проведення санкціонованого обшуку 9 грудня 2023 року.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в незаконному придбанні, зберіганні особливо небезпечних психотропних речовин без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

6 жовтня 2023 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000490 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України.

9 грудня 2023 року о 15 год. 16 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

9 грудня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

30 січня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 грудня 2023 року застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 6 лютого 2024 року.

Постановою керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_16 від 29 січня 2024 року продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до 9 березня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 1 лютого 2024 року продовжено ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 9 березня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді від 7 березня 2024 року продовжено строк досудового розслідування до 9 травня 2024 року.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя зазначив, що враховуючи сукупність обставин та те, що тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для застосування найбільш суворого виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, етап досудового розслідування, що фактично проведено всі слідчі дії, фактично зібрані всі речові докази та документи та вказав, що пропорційним тому ступеню безпеки, ризик якого існує у кримінальному провадженні є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання підозрюваного.

В апеляційній скарзі прокурор вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою та невмотивованою, винесеною з грубим порушенням КПК України.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що за вчинення злочину за правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 2 ст. 307 КК України, який згідно ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, розуміючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення (злочину), суворість та невідповідність послідуючого покарання, підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Зазначає, що про намір переховуватися свідчить його поведінка, оскільки достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх грубе порушення, вчинивши неповернення до військової частини та вчинив злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Крім того вказує, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 під час та після вчинення кримінального правопорушення проявляв зухвалу поведінку, враховуючи попередні знайомства, спільне проходження служби в лавах ЗСУ, шляхом вмовлянь, підкупу, погроз, іншим чином може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, маючі на меті примусити їх до відмови від надання показів, дачі завідомо неправдивих показів при наступних допитах в якості свідків, у тому числі в суді, проведенні з ними інших слідчих дій, безпідставному наданні показів на користь підозрюваного.

Зазначає, що ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, в умовах воєнного стану, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також збут особливо небезпечних психотропних речовин, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб (три епізоди злочинної діяльності) та вчинив незаконне придбання, зберігання особливо небезпечних психотропних речовин без мети збуту, що може свідчити про відсутність у останнього бажання вести законослухняний образ життя, що як наслідок може призвести до вчинення ним нових злочинів, в умовах воєнного стану.

Зауважує, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Звертає увагу на те, що обрання оскаржуваного запобіжного заходу не відповідає суспільним інтересам, оскільки військовослужбовець зобов`язаний перебувати в розташуванні свого військового підрозділу, а не прикриваючись судовим рішенням перебувати в себе вдома.

Крім того вказує, що органу досудового розслідування ще необхідно встановити ряд обставин вчинення кримінального правопорушення та провести значний обсяг слідчих дій, направлених на пошук нових доказів скоєного злочину підозрюваним.

Зазначає, що суд вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби не з`ясував яким чином буде забезпечено належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , з огляду на постійне зловживання алкоголем підозрюваним та чи зможе даний вид запобіжного заходу у повній мірі запобігти ризикам щодо здійснення підозрюваним незаконного впливу на свідків, які йому відомі, з метою дачі ними неправдивих показань чи відмови від дачі показань.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову, відповідно до якої клопотання сторони обвинувачення про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити та застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, а саме до 9 травня 2024 року.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, разом з тим зазначив, що доказів порушення підозрюваним процесуальних обов`язків не має.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційного суду заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вказала, що з 20 березня 2024 року підозрюваний приїжджав до м. Запоріжжя, приймав участь у слідчих діях, обов`язки, покладені на нього, виконує.

Підозрюваний ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вказав, що йому потрібно проходити лікування, він перебуває вдома та виконує покладені на нього слідчим суддею обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, підозрюваного та його захисника, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання особи під вартою, і існують об`єктивні перешкоди для завершення досудового розслідування.

Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, оскільки зв`язок останнього з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними доказами, що дає підстави для застосування до нього такого різновиду заходів забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід, з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив те, що ризики, які були враховані слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , на цей час зменшилися, з чим погоджується і колегія суддів, враховуючи тривалість досудового розслідування.

Крім того, дослідивши матеріали провадження в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що враховуючи у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого злочину, обставини вчинення злочину, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Так, підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки, які полягають у наявності дружини та неповнолітньої дитину, а також має ряд захворювань, що підтверджується наданою медичною документацією.

Крім того, колегія суддів додатково приймає до уваги і той факт, що після зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, останній дотримується процесуальних обов`язків та будь-яких протиправних дій, які б перешкоджали здійсненню кримінального провадження не вчиняє, від органу досудового розслідування не переховується, на виклики слідчого з`являється, за викликом апеляційного суду приймає участь у судовому засіданні з розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні нього найсуворішого запобіжного заходу.

Також, слід зауважити, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово, що також мінімалізує ризики, на які посилається як слідчий в клопотанні, так і прокурор в своїй апеляційній скарзі.

Таким чином, з урахуванням обставин, що встановлені у ході розгляду клопотання, колегія суддів вважає, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам та буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України, оскільки саме цей запобіжний захід дасть можливість уникнути настання існуючих ризиків та забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного ОСОБА_7 на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлені в клопотанні слідчого ризики, які на даний час є мінімальними, попереджені застосованим відносно підозрюваного запобіжним заходом у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Щодо доводів прокурора про те, що слідчим суддею при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не з`ясовано яким чином буде забезпечена процесуальна поведінка підозрюваного, то слід зазначити на таке.

Так, як випливає із оскаржуваної ухвали, слідчим суддею було змінено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши останньому цілодобово залишати житло за адресою свого місця проживання.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 КПК України, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Отже, ст. 181 КПК України врегульовано питання щодо здійснення контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для продовження застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 7 березня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, змінено запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 7 травня 2024 року, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4