Справа № 536/2247/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2024 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілий - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0000218 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Рокитне Кременчуцького району Полтавської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, інвалідності не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимий,-

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2023 року близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_4 перебував у гостях у батька ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , де разом вживали алкогольні напої.

Близько 23 год. 50 хвилин 20.09.2023 року, в будинку вище вказаного домоволодіння на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_4 почалася сварка, в ході якої в останнього виник протиправний умисел, направлений на спричинення потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підійшов до ОСОБА_4 та умисно наніс один удар правою рукою зігнутою в кулак в область лівого ока, один удар правою рукою зігнутою в кулак в область лівої вушної раковини, один удар долонею лівої руки в область щоки справа, один удар долонею правої руки в область щоки зліва, один удар рукою зігнутою в кулак в ділянку грудної клітини, один удар рукою зігнутою в кулак в область перенісся.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 відповідно до висновку експерта № 1103 від 22.09.2023 року заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: синців, саден обличчя, синця грудної клітини, які утворилися від дії тупого предмету не менше ніж від шести ударів можливо у вказаний строк і при вказаних обставинах та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

13.10.2023 року, за ініціативою потерпілого ОСОБА_4 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про примирення.

Згідно змісту вказаної угоди, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та сторони погодилися на призначення останньому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 100 годин громадських робіт.

Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди, а саме для обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку, для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, а для потерпілого обмеження права оскарження вироку згідно із положеннями статтей 394, 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Крім випадків невиконання підозрюваним умов угоди.

У судовому засіданні обвинувачений підтримав угоду про примирення, просив її затвердити.

Потерпілий також просив затвердити угоду про примирення.

Прокурор не заперечував щодо затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Обвинувачений беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, із запропонованим видом та мірою покарання погодився.

Перевіривши угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та потерпілого, суд приходить висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення з огляду на таке.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винним, та вид покарання.

На підставі пояснень обвинуваченого та потерпілого суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України і вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

При вирішенні питання, щодо затвердження угоди про примирення, суд враховує наявність обставин що пом`якшують покарання особи, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Водночас, згідно довідки характеристики Виконавчого комітету Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області № 03-22/1314 від 11.10.2023 року, поведінка ОСОБА_4 є задовільною. Скарг від жителів села не надходило. Відповідно до довідки № 01-14/2731 від 27.09.2023 року з КНМП «Кременчуцька міська лікарня планового лікування» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває.

З урахуванням вищевказаного, підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та призначення ОСОБА_4 , узгодженої сторонами міри покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді 100 годин громадських робіт.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468-470, 475 КПК України, ч. 1 ст. 125 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 13 жовтня 2023 року за ініціативою потерпілого ОСОБА_4 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000218.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт, строком на 100 годин.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1