ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000401 від 29.03.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсон, громадянки України, із вищою освітою, не працюючої, не одруженої, маючої на утриманні малолітнього сина 2017 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_6 24.03.2024 року, приблизно о 17 год. 44 хв., достовірно знаючи про те, що Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України від 24.02.2022 року №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, введено воєнний стан на всій території України, дію якого, неодноразово продовжено та який діяв на момент вчинення злочину, знаходилась поряд із закладом «Midpoint», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Перебуваючи поряд із вищевказаним закладом у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном із корисливих мотивів.

Знаходячись поряд із столиком навпроти вищевказаного закладу ОСОБА_6 визначила предметом свого злочинного посягання дриль-шуруповерт акумуляторний марки «DNIPRO-M» моделі «CD-200ТН» чорно-червоного кольору вартістю 2867 грн. до якої підключена акумуляторна батарея марки «DNIPRO-M» моделі «ВР-240» в корпусі чорно-червоного кольору вартістю 1950 грн., які стояли на вищевказаному столі.

Діючи умисно, із вказаною метою з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, переконавшись, що нею ніхто не спостерігає та її дії несуть таємний характер, ОСОБА_6 в подальшому, сховала вищевказаний предмет до своєї сумки, яка була при ній.

Після чого, ОСОБА_6 залишила місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 4817 грн.

Допитана в судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованого злочину визнала повністю, не оспорюючи при цьому обставини злочину, які викладені в обвинувальному акті, щиро розкаялась у вчиненому, зазначивши, що на даний час вона зробила для себе позитивні висновки та вирішила припинити злочинну діяльність.

Потерпілий ОСОБА_8 будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, враховуючи думки сторін кримінального провадження, які не наполягали на обов`язковій участі потерпілого в судовому розгляді, вважав за можливе провести судовий розгляд без участі потерпілого ОСОБА_9 .

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченою своєї вини в обсязі пред`явленого їй обвинувачення, а також те, що вона не піддавала сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальних актах, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченої, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченої ОСОБА_6 , доказів, що стосуються особи обвинуваченої та документів, що підтверджують процесуальні витрати, долю речових доказів і заходи забезпечення кримінального провадження. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_6 дала суду показання, що дійсно вона завідома знаючи, що на території України введено воєнний стан та його дію станом на 24.03.2024 року, в цей день, приблизно о 17:44 год. перебувала поряд із закладом «Midpoint», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Дерибасівська, побачила дриль-шуруповерт та акумуляторну батарею, після чого вкрала їх, поклавши собі у сумку, в подальшому здала їх до ломбарду, а отримані 1000 гривень витратила на купівлю їжі малолітньому сину. Також, обвинувачена пояснила, що викрала зазначене майно у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. Крім того, обвинувачена пояснила, що самостійно добровільно зустрілась з потерпілим та відшкодувала йому завдану злочином шкоду, в підтвердження чого надала суду відповідну розписку потерпілого.

Таким чином, допитавши обвинувачену, дослідивши письмові докази, надані сторонами кримінального провадження, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд з урахуванням вищевикладеного, а також того, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжений і діє до наявного часу, вважає доведеною винність ОСОБА_6 у вчиненні нею злочину, та кваліфікує її дії за ч. 4 ст. 185 КК України, викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При цьому, суд виключає з обвинувачення таку кваліфікуючу ознаку як вчинення злочину повторно, оскільки дана обставина не була доведена стороною обвинувачення на підставі зібраних та досліджених доказів і, такий висновок суду ґрунтується на наступному.

Відповідно до ч. 4 ст. 32 КК України повторність відсутня, якщо за раніше вчинене кримінальне правопорушення особу було звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, установлених законом, або якщо судимість за це кримінальне правопорушення було погашено або знято, а також після відбуття покарання за вчинення кримінального проступку.

Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 року та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №720-ХІ від 03.07.2020 року, кримінальні правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків.

З матеріалів справи вбачається, що 23.02.2021 року Херсонським міським судом Херсонської області ОСОБА_6 була засуджена за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 80 годин, які остання, відповідно до повідомлення начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, відбула в КП ЖКС «Порто-Франківський» та знята з обліку з 15.01.2024 року.

Згідно із положеннями п.2-1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені за вчинення кримінального проступку, після відбуття покарання.

Таким чином, враховуючи, що на момент вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в неї була погашена судимість за попереднім вироком, кваліфікуюча ознака «повторність» в даному випадку відсутня.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_6 вчинила умисний корисливий злочин проти власності, яке у відповідності до положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_6 має постійне місце реєстрації, має на утриманні малолітнього сина, дані щодо перебування на обліку у лікарів психіатрів та нарколога відсутні, судимостей не має.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_6 необхідно для її виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі в межах мінімального строку покарання, передбаченого санкцією ч.4 ст.185 КК України.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі саме у мінімальних межах санкції частини статті повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання винній.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченою покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин, судом враховується практика Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену Постанові від 28.05.2020 року (справа № 753/13972/17; провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_6 злочину, усвідомлення останньою протиправності своєї злочинної поведінки, її позитивну поведінку після вчинення злочину, щире каяття, дані про особу винної, її досить молодий вік, наявність в неї малолітньої дитини 2017 року народження, те, що вона заявила суду, що зробила для себе позитивні висновки та має намір виправитись і не вчиняти злочинів, що виглядало перед судом достатньо переконливо. Серед цього суд враховує, що обвинувачена є тимчасово переміщеною особою, статус якої набула через військову дії на території м. Херсон, через перебування на її утриманні малолітнього сина не має можливості працевлаштуватись офіційно, отже перебуває у скрутному матеріальному становищі, але все ж таки відшкодувала завдану матеріальну шкоду потерпілому, та потерпілий будь-яких претензій до обвинуваченої не має. За таких обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.

Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винної та запобігання вчиненню нею нових злочинів і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_6 саме такого виду покарання.

В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, покладає на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Питання про долю речових доказів, які визнані такими та долучені до матеріалів провадження постановами слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 від 01.04.2024 року, 02.04.2024 року, 03.04.2024 року, суд вирішує у відповідності до положень ст. 100 КПК України, а саме: дриль-шуруповерт акумуляторний марки «DNIPRO-M» моделі «CD-200ТН» чорно-червоного кольору та акумуляторну батарея марки «DNIPRO-M» моделі «ВР-240» в корпусі чорно-червоного кольору, слід залишити у потерпілого ОСОБА_11 ; цифровий диск CD-R з відеозаписом з камери відеоспостереження, які розташовані в приміщенні ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Торгова, 37 від ПТ «ТОВ «КЛИМКО» І КОМПАНІЯ «ЛОМБАРД КАПИТАЛ») згідно запиту; цифровий диск CD-R з відеозаписом з камери відеоспостереження, яка розташована на фасаді « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Дерибасівська, від ОСОБА_12 ; цифровий диск CD-R з відеозаписом з камери відеоспостереження, яка розташована на фасаді закладу «Midpoint», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 від потерпілого ОСОБА_11 , слід залишати у матеріалах кримінального провадження, до якого вони долучені.

Процесуальні витрати відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі із випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази по справі:

- дриль-шуруповерт акумуляторний марки «DNIPRO-M» моделі «CD-200ТН» чорно-червоного кольору та акумуляторну батарею марки «DNIPRO-M» моделі «ВР-240» в корпусі чорно-червоного кольору, залишити у потерпілого ОСОБА_11 ;

- цифровий диск CD-R з відеозаписом з камери відеоспостереження, які розташовані в приміщенні ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Торгова, 37 від ПТ «ТОВ «КЛИМКО» І КОМПАНІЯ «ЛОМБАРД КАПИТАЛ») згідно запиту, цифровий диск CD-R з відеозаписом з камери відеоспостереження, яка розташована на фасаді « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Дерибасівська, від ОСОБА_12 , цифровий диск CD-R з відеозаписом з камери відеоспостереження, яка розташована на фасаді « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Дерибасівська, від ОСОБА_12 ; цифровий диск CD-R з відеозаписом з камери відеоспостереження, яка розташована на фасаді закладу «Midpoint», який розташований за адресою: АДРЕСА_3 від потерпілого ОСОБА_11 , залишити в матеріалах кримінального провадження, до якого вони долучені.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

13.06.2024

Єдиний унікальний номер справи: №522/5675/24

Номер провадження № 1-кп/ 522/2572/24

Головуючий суддя ОСОБА_1