Справа № 136/1915/23
провадження №1-кс/136/300/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2024 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , її захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Липовець заяву прокурора ОСОБА_3 про відвід судді Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_6 від участі у розгляді кримінального провадження №0000770 від 29.09.2023 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Липовецького районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000770 від 29.09.2023 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

14.06.2024 до суду надійшла заява прокурора ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_6 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2024 вищевказана заява була передана на розгляд судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування заявленого відводу прокурор ОСОБА_3 зазначив, що сторона обвинувачення вважає, що суддя ОСОБА_6 не може брати участь у цьому кримінальному провадження з наступних підстав. Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя аб оприсяжний не можебрати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Під час судового розгляду у зазначеній справі суддею ОСОБА_6 було вчинено ряд дій, які викликають сумнів у його неупередженості. Зокрема, суддя в порушення принципу змагальності за відсутності відповідних клопотань сторони захисту та взагалі будь-яких запитань з цього приводу вимагав у прокурора надання пояснень по ряду питань щодо яких наявні висновки Верховного Суду стосовно застосування норм права. Крім того, під час розгляду клопотання сторони захисту про недослідження та визнання недопустимими матеріалів НСРД, судом проігноровано висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, викладених в постанові від 10.12.2020 у справі № 751/602/18 та відмовлено в дослідженні ряду доказів як недопустимих у зв`язку із відсутністю ухвали про надання дозволу на використання матеріалів негласних слідчих розшукових дій в іншому кримінальному провадженні. В подальшому стороною обвинувачення повторно заявлено клопотання про дослідження відповідних доказів, втім вказане клопотання судом фактично не розглянуто, рішення за наслідками розгляду не приймалось. Таким чином суддею поставлено під сумнів необхідність виконання вимог ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» щодо врахування іншими судами висновків, викладених у постановах Верховного Суду щодо застосування певних норм права. Європейський суд з прав людини зазначає, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід. Враховуючи викладене, сторона обвинувачення вважає, що коли за відсутності клопотань сторони захисту, суддя почав вимагати у прокурора пояснень з питань, з яких наявні висновки Верховного Суду щодо застосування норм права він перестав бути безстороннім та своїми діями продемонстрував упередженість у результатах судового розгляду на користь сторони захисту. Таким чином, прийняття суддею ОСОБА_6 процесуальних рішень викликає обґрунтовані сумніви у його неупередженості у зв`язку з чим прокурор вважає, що подальше головування судді ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні є недопустимим.

У судовому засіданні прокурор підтримав свою заяву та наполягав на відводі судді ОСОБА_6 , зазначивши про вибіркове застосування ним норм права та неврахування практики Верховного Суду на користь сторони захисту, що викликає сумніви у його неупередженості.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення заяви прокурора про відвід судді ОСОБА_6 . Обвинувачена підтримала позицію свого захисника.

Суддя Липовецького районного суду ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився про час, дату і місце розгляду заяви про відвід повідомлений належним чином.

Дослідивши заяву, вислухавши думку прокурора та сторони захисту суддя вважає, що заява прокурора ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_6 необґрунтована та задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи безстороннім судом.

За загальним правилом, існує презумпція особистої безсторонності судді, яка діє доти, доки не доведено протилежне. Тобто, судді може бути заявлено відвід від участі в процесі, якщо його неупередженість може бути обґрунтовано поставлена під сумнів.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку встановленому частиною третьої статті 35 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема і за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

При розгляді даної заяви не наведено та не встановлено жодних об`єктивних обставин, які б давали підстави для відводу судді ОСОБА_6 . Доводи заяви про відвід ґрунтуються на суб`єктивних переконаннях прокурора. Фактично має місце незгода прокурора з процесуальними діями та рішенням судді при розгляді кримінального провадження, що не свідчить про його упередженість та необ`єктивність і, як наслідок, не тягне за собою усунення судді від розгляду даної справи.

Разом з тим, слід зазначити, що суд, який розглядає питання про відвід, не є судом апеляційної чи касаційної інстанції, а тому не може давати оцінку рішенням суду, прийнятим в іншому провадженні.

Враховуючи зазначене заява прокурора ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_6 є немотивованою, а обставини, які викликають сумнів в упередженості судді, відсутні, тому суд вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75, 80 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви прокурора ОСОБА_3 про відвід судді Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_6 від участі у розгляді кримінального провадження №0000770 від 29.09.2023 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, справа №136/1915/23 - відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду виготовлено 01.07.2024.

Суддя ОСОБА_1