Справа № 991/2752/24
Провадження 1-кс/991/4022/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2024 року м.Київ

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника - адвоката ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 від розгляду скарги захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 на повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України, у кримінальному провадженні №0000143 від 20.02.2019 (справа №991/2752/24, провадження №1-кс/991/2778/24),

ВСТАНОВИВ:

У провадження судді Вищого антикорупційного суду надійшла заявлена в ході судового засідання 09.05.2024 та подана письмово до канцелярії суду 13.05.2024 заява захисника ОСОБА_3 , у якій він просить відвести слідчого суддю Вищого антикорупційного суду ОСОБА_6 від розгляду справи №991/2752/24, провадження №1-кс/991/2778/24.

Заява обґрунтована тим, що в сторони захисту виникли сумніви у неупередженості та безсторонності слідчого судді ОСОБА_6 під час розгляду скарги захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 на повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000143 від 20.02.2019, що в свою чергу порушує засади кримінального провадження, а саме доступу до правосуддя та змагальності сторін, передбачені ст.ст. 21-22 КПК України.

Так, стороною захисту - адвокатом ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 подано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з метою забезпечення дистанційної участі ОСОБА_5 у судовому засіданні. Крім того, особисто ОСОБА_5 заявлено клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. ОСОБА_5 був попередньо зареєстрований в електронному кабінеті та в нього були наявні власні технічні засоби для роботи із системою ВКЗ.

Розглянувши вказані клопотання, слідчий суддя ОСОБА_6 задовольнив клопотання захисника ОСОБА_7 , клопотання безпосередньо від ОСОБА_5 залишив без задоволення. Також слідчим суддею було визначено порядок виступу учасників сторони захисту в ході розгляду скарги по суті, встановивши наступну послідовність: виступ ОСОБА_5 , далі виступи захисників.

Одночасно з цим, слідчий суддя ОСОБА_6 , на переконання сторони захисту, безпідставно проігнорував їх клопотання про надання нетривалої технічної перерви для безпосереднього підключення ОСОБА_5 до системи ВКЗ та вирішив здійснювати розгляд скарги без заслуховування позиції безпосередньо ОСОБА_5 .

При цьому, слідчий суддя обмежився лише посиланням на абз. 1 ч. 6 ст. 335 КПК України, вказавши, що ризик технічної неможливості участі в відеоконференції несе учасник кримінального провадження, який подав відповідне клопотання. Таким чином, слідчим суддею проігноровано вимоги абз. 2 ч. 6 цієї статті, відповідно до якої у разі технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, переривання зв`язку в учасника кримінального провадження, участь якого є обов`язковою, суд відкладає судовий розгляд.

Вказані обставини, на переконання сторони захисту, підтверджують не забезпечення слідчим суддею ОСОБА_6 реального доступу підозрюваного ОСОБА_5 до судового розгляду, а також порушення права на ефективний правовий захист, засади змагальності та рівності сторін. Вказане зумовило виникнення у сторони захисту переконання, що слідчий суддя ОСОБА_6 не є безстороннім та неупередженим під час розгляду скарги на повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000143 та може проявити інтерес та прихильність до позиції органу досудового розслідування, одночасно ігноруючи доводи та клопотання сторони захисту.

Зважаючи на викладене, захисник ОСОБА_3 просить відвести слідчого суддю ОСОБА_6 від участі в розгляді справи №991/2752/24, провадження №1-кс/991/2778/24.

Розгляд заяви про відвід призначено на 14.05.2024, про що повідомлено учасників.

Порядок вирішення питання про відвід регламентовано ч. 3 ст. 81 КПК України. Так, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).

У судовому засіданні захисники підозрюваного ОСОБА_5 адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повністю підтримали заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_6 , просили задовольнити з викладених у заяві підстав.

Інші учасники провадження у судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили.

За наведеного, суддя дійшов висновку про можливість розгляду заяви про відвід за відсутності учасників, які в судове засідання не прибули, що сприятиме забезпеченню виконання вимог кримінального процесуального законодавства щодо розгляду кримінальних проваджень у розумні строки.

Заслухавши пояснення захисників, дослідивши матеріали заяви про відвід, суддя дійшов таких висновків.

Статтею 75 КПК України передбачено вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Відповідно до положень ч.ч. 3-4 ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 pоку, яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.

Разом з тим, положеннями ч. 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим. Вказане, на переконання судді, свідчить, що така заява має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість судді та бути підтверджені відповідними доказами.

Сумнів у неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

Захисник ОСОБА_3 як на підставу, що виключає участь слідчого судді ОСОБА_6 у розгляді скарги, посилається на п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України - наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості слідчого судді. Вказане, на переконання захисників, зумовлено незабезпеченням слідчим суддею реального доступу підозрюваного ОСОБА_5 до судового розгляду, за описаних вище обставин.

У контексті зазначеного варто зауважити, що в межах розгляду питання про відвід суддя не наділений повноваженнями втручатися в процес розгляду слідчими суддями конкретних справ та надавати оцінку мотивам прийнятих ними рішень, а законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді справ, не може перевірятися за передбаченими процесуальним законом межами.

Водночас суддя повинен дослідити обставини, на які посилається сторона захисту та за яких, на переконання захисників, унеможливлюється участь слідчого судді ОСОБА_6 у розгляді справи.

Із копії журналу та відеозапису судового засідання від 09.05.2024 вбачається, що захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про участь підозрюваного ОСОБА_5 в режимі ВКЗ з використанням власних технічних засобів, яке було задоволено слідчим суддею із застереженням про надання дозволу на дистанційну участь підозрюваного виключно у вказаному судовому засіданні.

Водночас слідчим суддею досліджено також клопотання безпосередньо підозрюваного ОСОБА_5 із аналогічним проханням, у задоволенні якого відмовлено, з огляду на недотримання вимог ч. 4 ст. 336 КПК України.

Поряд з цим, на доручення слідчого судді підключити підозрюваного ОСОБА_5 для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, секретар судового засідання повідомила про відсутність в підсистемі ЄСІКС «Відеоконференцзв`язок» зв`язку із ОСОБА_5 .

За наведеного, посилаючись на приписи абз. 1 ч. 6 ст. 336 КПК України, слідчий суддя зазначив, що додаткового часу для вирішення технічних питань для приєднання ОСОБА_5 шляхом ВКЗ надано не буде, оскільки ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів несе учасник кримінального провадження, який подав відповідне клопотання.

Зважаючи на ухвалене рішення, захисник ОСОБА_3 заявив відвід слідчому судді.

Після чого секретарем судового засідання повторно перевірено наявність технічної можливості підключення підозрюваного ОСОБА_5 для дистанційної участі в судовому засіданні та констатовано відсутність зв`язку з останнім.

Аналізуючи доводи сторони захисту про упередженість слідчого судді ОСОБА_6 , що виявилася в порушенні ним права підозрюваного ОСОБА_5 на доступ до судового розгляду та ігнорування вимог абз. 2 ч. 6 ст. 336 КПК України щодо необхідності відкладення судового засідання, у разі технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, переривання зв`язку в учасника кримінального провадження, участь якого є обов`язковою, варто зазначити таке.

Приписами ч. 3 ст. 306 КПК України визначено склад учасників, за обов`язкової участі яких здійснюється розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування. До таких учасників належать:

-особа, яка подала скаргу, чи її захисник, представник;

-слідчий, дізнавач чи прокурор, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Таким чином, розгляд скарги в судовому засіданні 09.05.2024 здійснювався за визначеного ч. 3 ст. 306 КПК України складу учасників, участь яких визнана обов`язковою. При цьому, участь підозрюваного ОСОБА_5 під час розгляду такої скарги не є обов`язковою, а тому приписи абз. 2 ч. 6 ст. 336 КПК України щодо відкладення судового засідання не підлягають застосуванню.

Більше того, як повідомили захисники, відносно підозрюваного ОСОБА_5 здійснюється спеціальне досудове розслідування («in absentia») у кримінальному провадженні №0000143 від 20.02.2019. Вказана процедура є спеціальною процедурою кримінального провадження (досудового розслідування та судового розгляду), яка загалом передбачає здійснення кримінального провадження за відсутності підозрюваного/обвинуваченого у поєднанні із забезпеченням такій особі права на захист.

Водночас вартим уваги є те, що з урахуванням встановленого слідчим суддею регламенту виступів учасників, розгляд скарги об`єктивно не міг бути завершений 09.05.2024, а відтак підозрюваний не позбавлений права та можливості звернутися до слідчого судді із клопотанням про його участь у наступному судовому засіданні в режимі ВКЗ, а слідчий суддя наділений повноваженнями змінити встановлений порядок розгляду скарги, таким чином надавши підозрюваному можливість висловити свою позицію щодо порушеного питання.

Суддя зазначає, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України). Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» також передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як зазначив у рішенні Європейський суд з прав людини в справі «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року (заява № 21722/11), як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно із суб`єктивним критерієм із врахуванням особистих переконань та поведінки конкретного судді, тобто, чи мав суддя особисту упередженість або, чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 рішення).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Білуха проти України», п.п. 49, 50). Тест об`єктивності передбачає встановлення того, чи наявні доказані факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості (рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), п. 45). Водночас, при визначенні наявності законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, вирішальним є те, чи є відповідні побоювання виправданими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44).

Отже, особиста безсторонність судді презюмується, доки не встановлена на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо його неупередженості.

Врахувавши зазначене, суддя приходить до висновку, що в ході судового розгляду заяви захисника ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 не встановлено існування обставин, які б викликали сумнів у неупередженості слідчого судді, чи унеможливлювали б винесення ним об`єктивного судового рішення у справі №991/2752/24, провадження №1-кс/991/2778/24, оскільки до виправданих побоювань щодо неупередженості судді не може належати незгода учасника провадження з ухваленими процесуальними рішеннями слідчого судді. Відтак, заявлений відвід не містить належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його задоволення. За вказаних обставин, відведення слідчого судді без наявності таких обставин не відповідатиме призначенню інституту відводу та не сприятиме дотриманню гарантій справедливого судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги вичерпний перелік підстав для відводу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження, суддя вважає, що заявлений відвід є необґрунтованими, а тому в його задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись статтями 9, 75, 76 80-82, 309, 372, 376 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про відвід.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1