н/п 1-кп/490/545/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кп/490/545/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника, адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 , його законного представника ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 ,

свідка ОСОБА_9 , його законного представника ОСОБА_10 ,

свідка ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт, складений за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження №0000397 від 18.09.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, Миколаївської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, працюючого у ПКП "Кредо" на посаді бухгалтера, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

17.09.2023р. близько 18:45 год. (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), малолітній потерпілий ОСОБА_6 перебував на прилеглій території до ресторану "MAFIA" за адресою: м. Миколаїв, вул. Спаська 45/3, де грав з однолітками. У той же час, неподалік перебував ОСОБА_4 , якому не сподобалась поведінка дітей під час їх ігор. Таким чином, ОСОБА_4 підійшов до місця, де грали діти, маючи при собі дерев`яну дошку, яку утримував у правій руці та у нього виник раптовий протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що йому не сподобалась поведінка дітей.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , підійшовши до ОСОБА_6 , який у цей час намагався втекти та був розвернутий лівим боком до ОСОБА_4 , перебуваючи з лівого боку від ОСОБА_6 , тримаючи дерев`яну дошку у правій руці, здійснив один удар дерев`яною дошкою у область нижніх кінцівок ОСОБА_6 із задньої сторони.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців, садна, крововиливів в ділянці обох нижніх кінцівок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнав себе винним частково з огляду на відсутність у нього умислу на спричинення тілесних ушкоджень. Пояснив, що за квітковим ринком є площадка, яка належить йому на праві власності. Того дня він приводив приміщення до ладу, займався ремонтом. Дерев`яні дошки, необхідні для ремонту підлоги приміщення, лежали на вулиці та діти розкидували їх по всьому парку. Декілька разів він виходив та просив дітей, які грали неподалік, не кидати каміння йому на територію. Проте вони на це не реагували, лише розбігались. Їх батьків поряд не було, щоб поскаржитись. Таким чином, вчергове реагуючи на хуліганську поведінку дітей, ОСОБА_4 вийшов на вулицю та накричав на них, намагався їх заспокоїти словами. По дорозі підібрав дерев`яну дошку, яка лежала на землі, щоб забрати її на місце. Надалі побачив двох хлопців із палками та попрямував до них. Підійшовши, вдарив один раз дошкою по кущу, щоб налякати хлопців. Другим ударом він вибив палицю з рук іншого хлопця. При цьому ОСОБА_4 припустив можливість, що коли вибивав палицю, міг випадково необережно зачепити хлопця по стегну, проте не мав цілі нанести дитині тілесні ушкодження.

Цивільний позов не визнав з огляду на занадто завищену суму вимог.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї провини у вчиненому кримінальному проступку, його вина підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що того дня прийшов на майданчик разом із батьком. Батько сів на лавочку, а ОСОБА_6 пішов гратись із ОСОБА_9 . В цей час інші діти на майданчику брали каміння та кидали його через паркан, окрім того знайшли якусь палицю та бігали із нею. Таким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_9 зробили зауваження дітям з метою припинити їх хуліганські дії. ОСОБА_6 в свою чергу підійшов до хлопця з палицею та попросив віддати йому. Однак в подальшому, коли ОСОБА_6 взяв палицю до своїх рук, з`явився невідомий дядько - ОСОБА_4 , який наближався та кричав, щоб вони забирались звідси. Підійшовши ближче ОСОБА_4 замахнувся перший раз дошкою, яку тримав в руці, в область голови ОСОБА_6 , однак не попав. Другим ударом дошки вже попав по стегнам дуже сильно. Друга ОСОБА_6 , - ОСОБА_9 , який на той час перебував поруч, ОСОБА_4 також вдарив, однак не сильно. Після цього ОСОБА_6 побіг до батька, розповів про ситуацію та батько пішов до ОСОБА_4 з`ясовувати обставини.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що 17.09.2023р. близько 18:40 год. він разом із сином, ОСОБА_6 , а також з сусіднім хлопчиком - ОСОБА_9 та його матір`ю прийшли на прогулянку до скверу, де часто проводять час. Син з другом побігли гратись. Однак через короткий проміжок часу його син повернувся із сльозами на очах та сказав, що його вдарив невідомий чоловік. ОСОБА_11 одразу пішов на місце події щоб розібратись, однак чоловіка там вже не було. Проте ОСОБА_11 побачив як до нього підходить невідомий чоловік із дошкою в руці довжиною близько одного метра та завширшки 20-25 сантиметрів. ОСОБА_11 спитав у нього, яке він має право бити його сина. На що чоловік відповів: "З чого ти взяв, що я його взагалі вдарив?". Ввечері, вже перебуваючи вдома виявили у сина гематому, хоча він не падав та не вдарявся, до цього синців на тілі не мав. Таким чином ОСОБА_11 повідомив про подію працівників поліції. В подальшому поїхали до відділу, де дали покази. Наступного дня ОСОБА_6 почав скаржитись, що йому боляче сидіти, у зв`язку з чим поїхали до медичного закладу, де після огляду лікарі сказали, що хлопець має сильний забій. Після цього поїхали до слідчого, який дав направлення для проходження експертизи.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що з потерпілим ОСОБА_6 навчається в одному класі. Того дня грались із ним на площадці. Побачили як інші діти кидають каміння, за такого ОСОБА_9 із ОСОБА_6 підійшли до них та попросили так не робити. Після чого вийшов незнайомий чоловік (як на той момент припустив ОСОБА_9 це міг бути охоронець), який почав до них наближатися. Раніше цього чоловіка ОСОБА_9 бачив на іншій території через паркан, однак не спілкувались із ним. Таким чином чоловік мовчки підійшов та спершу вдарив незнайомого хлопця (самого удару ОСОБА_9 не бачив, лише почув викрик: "Ай!"). Надалі чоловік вдарив ОСОБА_6 два рази дерев`яною палицею, від чого останній одразу почав плакати. ОСОБА_9 , який стояв поруч перед сходами біля дерева, він також зачепив палицею по нозі, однак не сильно.

Окрім наведеного, провина обвинуваченого підтверджується наступними письмовими та речовими доказами, а саме:

- заявою ОСОБА_11 від 17.09.2023р. до начальника ВП №1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області про вжиття заходів до невстановленої особи, яка 17.09.2023р. близько 18:45 год., перебуваючи за адресою: м. Миколаїв, вул. Спаська 45/3 , нанесла тілесні ушкодження сину ОСОБА_11 - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завдавши йому удару в задню частину бедра та задню частину тазу;

- довідкою КНП "Миколаївська обласна дитяча клінічна лікарня" від 18.09.2023р., згідно якої у зв`язку із виявленими у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень у вигляді саден правого стегна, останньому надано медичну допомогу та рекомендовано проходження нагляду в поліклініці за місцем проживання;

- протоколом огляду місця події від 18.09.2023р. з доданою фототаблицею, згідно якого оглянуто ділянку місцевості - прилеглої території до ресторану "MAFIA" за адресою: м. Миколаїв, вул. Спаська 45/3 та виявлено зовнішню камеру відеоспостереження, належну вказаному ресторану;

- висновком експерта від 19.09.2023р. №850 судово-медичної експертизи, згідно якого за наслідками огляду ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на тілі останнього виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців, саден, крововиливів в ділянці обох нижніх кінцівок. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від однієї ударної дії тупими твердими предметами, якими могли бути руки, ноги, палиця, дерев`яна дошка та інші предмети, з давністю утворення біля 2 діб до часу огляду. При нанесенні тілесних ушкоджень потерпілий міг бути звернутий задньою або боковою стороною тіла до нападника. По ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (кожне);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.09.2023р., згідно якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав на фотозображенні №2 особу, яка 17.09.2023р. близько 18:45 год. за адресою: м. Миколаїв, вул. Спаська 45/3 нанесла йому тілесні ушкодження. Згідно слідчої довідки до протоколу впізнання на фото №2 зображений ОСОБА_4 ;

- протоколом огляду предмета (цифрового носія інформації) від 20.09.2023р., а саме оптичного диску "HAVIT" з відеозаписом із зовнішньої камери відеоспостерження, встановленої на фасаді будівлі ресторану, наданого директором ресторану "MAFIA" за запитом ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області. Оглядом відеозапису встановлено ділянку місцевості де відбулась подія - прилегла територія до ресторану "MAFIA" за адресою: м. Миколаїв, вул. Спаська 45/3 ; наявність дітей, які граються та спілкуються на цій території; появу у кадрі на проміжку відео 18:09:41 ОСОБА_6 серед інших дітей; появу у кадрі на проміжку відео 18:17:37 ОСОБА_4 , який тримає у правій руці дерев`яну дошку та прямує зі сторони дитячого майданчика у бік дітей; на хронологічній позначці 18:13:37 ОСОБА_4 підходить до дитини, що стоїть біля самокату та зробивши замах правою рукою з дошкою, наносить удар поруч з лівою стороною тулубу дитини, після чого дитина втікає; в подальшому ОСОБА_4 наближається до ОСОБА_6 , який стоїть неподалік та утримує у лівій руці дерев`яну палицю, на проміжку відео 18:17:40 здійснює замах правою рукою з дерев`яною дошкою, наносить удар в напрямку ОСОБА_6 , вибиваючи палицю із руки малолітнього, яка падає на змелю, а останній намагається втекти; в ході того як ОСОБА_6 втікає, ОСОБА_4 наносить ще один удар дерев`яною дошкою, яку утримує в правій руці в область задньої частини кінцівок ОСОБА_6 ; в подальшому ОСОБА_6 втікає з місця події, а ОСОБА_4 йде в невідомому напрямку за радіус зйомки камери по ліву сторону;

- висновком експерта №1050 від 27.11.2023р. судово-медичної експертизи, згідно якого у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців, саден, крововиливів в ділянці обох нижніх кінцівок. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від однієї ударної дії тупими твердими предметами, якими могли бути руки, ноги, палиця, дерев`яна дошка та інші предмети з давністю утворення біля двох діб до часу огляду. По ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких. Механізм утворення даних тілесних ушкоджень відповідає умовам зазначеним на представленому відеозаписі, який був оглянутий за протоколом огляду предмета від 20.09.2023р.;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.11.2023р., згідно якого свідок ОСОБА_9 впізнав на фотозображенні №3 особу, яка 17.09.2023р. близько 18:45 год. за адресою: м. Миколаїв, вул. Спаська 45/3 нанесла ОСОБА_6 тілесні ушкодження. Згідно слідчої довідки до протоколу впізнання на фото №3 зображений ОСОБА_4 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.11.2023р. за участю свідка ОСОБА_9 із доданою фототаблицею, згідно якого, згідно якого встановлено місце та обстановку вчинення кримінального проступку відносно потерпілого, взаємне розташування потерпілого та нападника, механізм нанесення удару.

Вищевикладені докази у справі є достовірними, належними, допустимими та достатніми, такими, що узгоджуються між собою, оскільки підтверджують обставини місця, часу та способу вчинення кримінального проступку; характер, локалізацію та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, виявлених на тілі потерпілого ОСОБА_6 , при цьому наведені обставини не оспорюються обвинуваченим, з огляду на що суд вважає їх встановленими.

Окрім того, в судовому засіданні було оглянуто відеозапис під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_3 " із зовнішньої камери відеоспостерження, встановленої на фасаді будівлі ресторану "MAFIA". Початком відеозапису зафіксовано ділянку місцевості прилеглої території до ресторану, на якій грається група дітей у кількості не менше шести осіб, які періодично з`являються та виходять з кадру камери. При цьому частина дітей беручи до рук дерев`яні дошки, кам`яні брили, цеглу, носять їх з клумби в напрямку ліворуч-позаду відносно розташування камери та зникають з кадру, після чого в короткий проміжок часу з`являються з того напрямку, вибігаючи вже без зазначених предметів. На проміжку 18:09:41 камера фіксує появу у кадрі малолітнього ОСОБА_6 , який приєднується до групи дітей, грає з ними та спілкується. В подальшому один з групи дітей кидає утримувану в руці дерев`яну палицю на змелю, яку підбирає ОСОБА_6 . На проміжку відео 18:13:37 в кадрі з`являється ОСОБА_4 , який утримуючи в правій руці дерев`яну дошку, прямує до групи дітей. Наблизившись до хлопчика, який стояв біля самокату, ОСОБА_4 робить замах правою рукою та наносить удар дерев`яною дошкою ліворуч від дитини. При цьому візуально вбачається, що удар частково прийшовся й по лівій частині тулуба дитини, про що свідчить характерне скручування корпусу хлопця в момент удару, гримаса болю на обличчі та те, що останній після удару втікає з місця події, тримаючись рукою за лівий бік. Надалі ОСОБА_4 , зробивши замах правою рукою з дерев`яною дошкою, робить декілька кроків в тому ж положенні, прямуючи до ОСОБА_6 , який в цей час стоїть за декілька метрів неподалік та тримає в лівій руці дерев`яну палицю. Побачивши вказане та сприймаючи реальну загрозу для свого здоров`я, ОСОБА_6 робить декілька кроків назад та праворуч, розташовуючись лівим боком до нападаючого. В цей час ОСОБА_4 наносить удар дерев`яною дошкою у правій руці в область лівого стегна ОСОБА_6 . Однак за недостатності дистанції та намагання дитини ухилитися, удар приходиться по дерев`яній палиці, яка висковзає з рук ОСОБА_6 й падає на змелю, та останній починає втікати з місця події з правого боку відносно ОСОБА_4 . В момент, коли ОСОБА_6 втікав та розташовувався задньою частиною тулубу до нападника, ОСОБА_4 робить черговий замах правою рукою та наносить удар дерев`яною дошкою в область задньої частини кінцівок ОСОБА_6 . Після вказаного ОСОБА_4 та ОСОБА_6 залишають в різні сторони кадр відеофіксації.

Надаючи оцінку обставинами оглянутого відео, суд приходить до висновку, що характер дій ОСОБА_4 у вигляді невчинення жодних дій, направлених на врегулювання конфлікту без застосування фізичного насилля та у правовий спосіб; цілеспрямованого нанесення удару дерев`яною дошкою, з характерним розмахом та силою опускання дошки, спочатку одному малолітньому в область стегна, а потім і ОСОБА_6 з намаганням попасти саме в область нижніх кінцівок, дає підстави вважати про усвідомлення обвинуваченим суспільно-небезпечного характеру своїх дій, передбачення їх суспільно-небезпечних наслідків і бажання їх настання, що беззаперечно свідчить про наявність у обвинуваченого прямого умислу на спричинення тілесних ушкоджень дітям. Виключно нестатичні дії ОСОБА_6 у вигляді кроків назад - на збільшення дистанції від нападника, намагання ухилитися, стали наслідком попадання ОСОБА_4 дерев`яною дошкою лише по палиці (під час другого удару), яку тримав малолітній, а не по тулубу хлопця.

Окрім того відеозаписом спростовується твердження ОСОБА_4 , що тілесні ушкодження ОСОБА_6 він міг спричинити випадково, під час другого удару, коли вибивав у дитини палицю з рук. Так з відео встановлено, що безпосередньо тілесні ушкодження, які виявлені на тілі ОСОБА_6 , були утворені внаслідок третього удару ОСОБА_4 дерев`яною дошкою в область задніх кінцівок хлопця, який втікав з місця події. При цьому вбачається, що такі ушкодження могли бути за ступенем тяжчі, якби ОСОБА_6 перебував у статичному положенні.

За викладених обставин суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати як вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, що він вчинив умисний кримінальний проступок проти здоров`я малолітнього; його особу, а саме те, що він одружений, офіційно працює, має вищу освіту, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, має постійне місце мешкання, за яким характеризується посередньо, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває.

Окрім того судом враховано відсутність обставин, передбачених ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання, а також наявність обставини, передбаченої ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання у вигляді вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини.

З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним за вчинений кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає вісімсот п`ятдесят гривень.

Що стосується вирішення цивільного позову, то суд виходить з наступного.

Згідно положень ст. 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

На захист інтересів неповнолітніх осіб та осіб, визнаних у встановленому законом порядку недієздатними чи обмежено дієздатними, цивільний позов може бути пред`явлений їхніми законними представниками.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Так, у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , яка є законним представником потерпілого ОСОБА_6 , був заявлений цивільний позов, в якому вона просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 100 000 грн., а також понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.

Вирішуючи цивільний позов в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 моральної шкоди, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода, зокрема, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

За змістом п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної немайнової шкоди", обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Так, визначаючи межі відшкодування моральної шкоди у кратному співвідношенні, суд виходить із того, що на даний час у законодавстві України немає жодного нормативно-правового акту, який би встановлював способи вирахування ступеня і розміру моральної шкоди, оскільки оцінка такої шкоди залежить від суб`єктивного відношення та не може бути виміряна точно. Однак для полегшення сприйняття та з метою встановлення певних грошових еквівалентів (меж), суд вважає необхідним застосувати кратне співвідношення ступеня моральної шкоди до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на час розгляду справи. Оскільки, виходячи із визначення, передбаченого ЗУ "Про прожитковий мінімум" від 15.07.99 р. № 966-XIV, "прожитковий мінімум" - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Саме прожитковий мінімум визначає вартісну величину фізіологічних та соціальних потреб людини.

Так, згідно ст. 7 ЗУ "Про державний бюджет України на 2024 рік" встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

В даному кримінальному провадженні, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом враховано завдані моральні страждання потерпілому внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, завданих дорослою людиною із застосуванням дерев`яної дошки; порушення усталеного порядку життя потерпілого, що виразилось у тривожності, появі недовіри до сторонніх осіб, побоювання перебування у громадських місцях без постійної присутності батьків.

З огляду на викладене суд приходить до переконання, що розмір відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 прожиткових мінімумів для дітей віком від 6 до 18 років, що складає 15 980 грн., буде відповідати принципам розумності та справедливості.

Щодо вирішення питання по розміру процесуальних витрат понесених позивачем на правову допомогу, то суд виходить із тих міркувань, що правовою підставою відшкодування таких витрат є договір, укладений між потерпілим та адвокатом-представником, а також документи, що з одного боку процесуально підтверджують надання правових послуг представником, а з іншого боку свідчать про сплату вартості зазначеної правової допомоги.

Згідно ст.ст. 26, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, ордеру. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до Цивільного процесуального кодексу України закон не обмежує розмір компенсації витрат на професійну правничу допомогу за умови дотримання вимог ст. 137 ЦПК України. Згідно з даною статтею ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 4 статті 137 ЦПК України запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до вимог діючого законодавства єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги, має бути законним за формою і порядком внесення і розумно обґрунтованим за розміром. Діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинен бути наданий договір про надання правової допомоги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, між ОСОБА_7 (матір`ю потерпілого), яка є законним представником ОСОБА_6 , та адвокатом ОСОБА_8 , що діє на підставі свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю серії МК №001851 від 19.12.2020 року, виданого Радою адвокатів Миколаївської області, було укладено договір від 21.09.2023р. про надання правової допомоги, яким п. 4.1. розділу 4 визначено вартість послуг адвоката у сумі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Згідно додаткової угоди від 12.11.2023р. до вищевказаного договору, укладеної між ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_8 , сторони внесли редакцію до пункту про оплату правничих послуг та визначили вартість послуг адвоката у сумі 20 000 грн.

У виконання умов наведеного договору та додаткової угоди до нього ОСОБА_7 сплатила адвокату ОСОБА_8 гонорар у загальній сумі 30 000 (тридцять тисяч) грн. згідно довідок адвоката Вх.. №21.09/д/2023 та ВХ.. №12.11/д/2023. Слід зазначити, що чинним законодавством не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом гонорару, а також не встановлено форму такого документа. Отже надані довідки адвоката ОСОБА_8 визнаються судом належними у якості підтвердження оплати гонорару.

При цьому як при заявленні цивільного позову, так і в ході всього судового розгляду кримінального провадження суду не були надані документи у вигляді додатку-розрахунку або акту виконаних послуг з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги в цій справі.

Таким чином, суд, надаючи оцінку обсягу виконаних адвокатом ОСОБА_8 робіт (наданих послуг) та їх співмірності заявленому адвокатському гонорару враховує наступне:

- дане кримінальне провадження за обставинами вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України не є складним, має лише одного обвинуваченого, який частково свою провину визнав та надав покази суду, що не вимагало подання адвокатом представника потерпілого додаткових заяв чи клопотань;

- належна процесуальна поведінка обвинуваченого;

- незначні обсяг та специфіка процесуальних дій, які були необхідні для здійснення досудового розслідування та судового розгляду провадження;

- фактична процесуальна участь адвоката /на час надання позову/ полягала у складенні цивільного позову, що не вимагало великих витрат часу на виконання відповідних робіт (надання послуг).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що понесені законним представником потерпілого витрати на послуги зазначеного адвоката не є розумними та співмірними відповідно до фактичних складності, обсягу та характеру наданої адвокатом допомоги, у зв`язку з чим суд вважає достатнім визначити розмір компенсації витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2000 (дві тисячі) грн.

Стороною обвинувачення в ході судового розгляду процесуальні витрати на залучення експертів не заявлені.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України наступним чином: відеозапис "ІНФОРМАЦІЯ_3", що зберігається на DVD-R диску "Havit" - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов законного представника потерпілого - ОСОБА_7 в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 моральної шкоди - задовольнити частково. Стягнути зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 5 прожиткових мінімумів для дітей віком від 6 до 18 років, що складає 15 980 грн.

Цивільний позов законного представника потерпілого - ОСОБА_7 в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково. Стягнути зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 витрати на правову допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні, а саме: відеозапис "ІНФОРМАЦІЯ_3", що зберігається на DVD-R диску "Havit" - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1