Провадження № 11-кп/819/256/24 Доповідач в апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч. 4 ст.185 КК України
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 05 лютого 2024 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України такого, що не має судимості,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

в с т а н о в и в:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених судом першої інстанції обставин.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання.

Вирішено питання про речові докази.

Встановлені судом обставини.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано виним у тому, що він 10.11.2023 року близько 10-20 год., знаходячись в приміщенні магазину «Аврора» ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА», за адресою: м. Херсон, вул. Університетська 161, керуючись корисливим мотивом та метою, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, таємно, діючи в умовах воєнного стану, та цілком усвідомлюючи цю обставину, викрав з торгівельного стенду майно, що належить магазину ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА», а саме пристрій зарядний PowerBank Viva VR21 20000mAh, у новому стані, без пошкоджень та подряпин, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи могла становити 514,36 грн.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції прокурор подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить змінити резолютивну частину вироку суду в частині стягнення на користь держави витрат на залучення експерта, стягнувши з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №CE-19/122-23/4661-TB від 18.12.2023 року, витрати на проведення якої склали 1514, 56 грн. В решті вирок залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована доводами про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з п.3 ч.1 ст.91 КК України, до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, відносяться вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат (п.3 ч.1 ст.118 КПК України), тобто витрат, пов`язаних із здійсненням кримінального провадження, які відшкодовуються державою певним суб`єктам кримінального процесу і підлягають стягненню з осіб, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення чи, в окремих випадках, зараховуються на рахунок держави.

Як вбачається з матеріалів справи, у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 є витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавча експертиза з метою встановлення вартості викраденого майна №CE-19/122-23/4661-TB від 18.12.2023 року в розмірі 1514,56 грн.

У зв`язку з чим, суд першої інстанції безпідставно не зазначив у резолютивній частині вироку про обов`язок щодо відшкодування на користь держави процесуальних витрат на проведення експертизи №CE-19/122-23/4661-TB від 18.12.2023 року в розмірі 1514,56 грн. та стягнення їх з засудженого.

Інші учасники судового провадження вирок не оскаржували.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду провадження. Клопотань про відкладення розгляду справи та обов`язкову участь обвинуваченого ОСОБА_7 до апеляційного суду не надходило.

Крім того, в апеляційні скарзі не ставиться питання по погіршення його становища, а тому участь обвинуваченого не є обов`язковою.

Позиції сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до такого.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України рішення суду першої інстанції переглядаються судом апеляційної інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені судом першої інстанції, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 , правильність кваліфікації його дій, та призначене покарання, апеляційний суд не переглядає оскаржений вирок в цій частині.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 17 червня 2020 року у справі №598/1781/17, питання розподілу судових витрат може вирішуватись не тільки у формі обвинувального вироку суду, а й ухвали.

Відповідно до ч.1 ст.126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Згідно з п.3 ч.1 ст.91 КК України, до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, відносяться вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат (п.3 ч.1 ст.118 КПК України), тобто витрат, пов`язаних із здійсненням кримінального провадження, які відшкодовуються державою певним суб`єктам кримінального процесу і підлягають стягненню з осіб, визнаних винними увчиненні кримінального правопорушення чи, в окремих випадках, зараховуються на рахунок держави.

Матеріалами справи підтверджено, що у цьому кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, була проведена судово-товарознавча експертиза №CE-19/122-23/4661-TB від 18.12.2023 року, витрати на проведення якої склали 1514,56 грн.

Відповідно до оскарженого вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 засуджено за ч.4 ст.185 КК України, за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

А тому з урахуванням вимог ст.91 КПК України, стягнення з обвинуваченої особи розміру витрат на залучення експерта з питань дослідження матеріальної шкоди під час вчинення кримінального правопорушення, підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженніза змістом обвинувачення висунутого щодо ОСОБА_7 .

Отже, суд першої інстанції належним чином не проаналізував надані стороною обвинувачення документальні відомості щодо призначення та проведення судово-товарознавчої експертизи №CE-19/122-23/4661-TB від 18.12.2023 року, витрати на проведення якої склали 1514,56 грн. і які відносяться до обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, про що суд першої інстанції не зазначив у резолютивній частині вироку та не поклав обов`язок їх відшкодування на засудженого.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги прокурора знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду кримінального провадження, зважаючи на що, апеляційну скаргу прокурора належить задовольнити, а вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 в частини вирішення питання про процесуальні необхідно змінити, поклавши обов`язок про відшкодування процесуальних витрат на засудженого ОСОБА_7 .

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування чи зміни оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 в іншій частині, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 05 лютого 2024 року щодо ОСОБА_7 в частині вирішення питання про процесуальні витрати - змінити.

Доповнити резолютивну частину вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 наступним.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення наступних експертиз:

- судово-товарознавча експертиза №CE-19/122-23/4661-TB від 18.12.2023 року, витрати на проведення якої склали 1514,56 грн. (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень п`ятдесят шість копійок).

У решті вирок суду першої інстанції щодо нього - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня її оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4