Справа № 487/1686/17
Провадження № 1-кп/487/62/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2024 м. Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва, у складі: Головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Миколаєві кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000363 від 25.01.2017 року відносно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Миколаєві, українця, громадянина України, має середню освіту, розлцченого, офіційно не працевлаштованого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, без офіційного місця реєстрації, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

07.02.2023 року Миколаївським районним судом Миколавївської області за ч.1 ст.121 КК України до п`яти років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на два роки

обвинуваченого у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України

сторони кримінального провадження

прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_5

захисник: ОСОБА_6

обвинувачений: ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

25.01.2017 року, приблизно о 03-00 год., більш точний час в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 , разом з іншою особою, матеріали відносно якого ухвалою суду від 04.12.2023 року виділено в окреме провадження (далі за текстом Особа 1) та іншою особою, якого ухвалою суду від 06.04.2020 року у справі №487/5651/18 провадження № 1-кп/487/146/20, оголошено у розшук (далі за текстом Особа 2), перебували у салоні транспортного засобу «Фольцваген» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який як маршрутне таксі рухався по маршруту №31. Одночасно в салоні транспортного засобу перебували потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які вживали спиртні напої.

При цьому у ОСОБА_4 , Особи 1 та Особи 2, виник спільний корисливий умисел на відкрите заволодіння майном потерпілих.

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, діючи за попередньою змовою, ОСОБА_4 , Особа 1 та Особа 2, на вищевказаному транспортному засобі приїхали на перетин АДРЕСА_2 , де зупинилися по АДРЕСА_3 , та разом з потерпілим ОСОБА_9 , вийшли з транспортного засобу.

При цьому, ОСОБА_4 наніс один удар рукою по обличчю потерпілого ОСОБА_8 , від якого той упав на землю. Після чого Особа 2 наніс рукою не менше двох ударів в область обличчя потерпілого ОСОБА_8 . Після чого Особа 1 наніс удари рукою та ногою в область голови та тулуба потерпілого ОСОБА_8 , від яких той втратив свідомість.

Внаслідок нанесення ОСОБА_4 , Особою 1 та Особою 2, вказаних ударів, потерпілому ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців очей, вушної раковини, саден, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та струсу головного мозку, яке по ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвело до короткочасного розладу здоров`я.

Після чого, скориставшись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , Особа 1 та Особа 2, заволоділи, належним йому майном, а сам: мобільним телефоном марки «Lenovo A2010», вартістю 2600 грн., з картою пам`яті об`ємом 32 ГБ, вартістю 280 грн.; парою туфель із замші вартістю 700 грн.; каблучкою зі срібла, вартістю 1000 грн.; шарфом вартістю 150 грн.; грошовими коштами у сумі 2000 грн., загальною вартістю 6730 грн..

Після чого, реалізуючи свій злочинний корисливий умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном, діючи за попередньою змовою групою осіб, Особа 1 зайшов до салону транспортного засобу «Фольцваген» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та примусив ОСОБА_7 вийти з нього.

При цьому, ОСОБА_4 , Особа 1 та Особа 2, по черзі, руками нанесли потерпілому ОСОБА_7 , кожен, не менше ніж по два удари по обличчю, внаслідок чого потерпілий упав на землю, а ОСОБА_4 , Особа 1 та Особа 2 відкрито заволоділи належним йому майном, а саме: мобільним телефоном «Iphone 6s», вартістю 19998 грн.; шкіряною курткою, вартістю 1500 грн.; золотим ланцюжком, вартістю 10000 грн.; каблучкою зі срібла, вартістю 500 грн., загальною вартістю 31998 грн.

Після чого, утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_4 , Особа 1 та Особа 2 з місця вчинення кримінальних правопорушень (злочинів) зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши матеріальну шкоду потерпілим ОСОБА_8 у розмірі 6730 грн., ОСОБА_7 у розмірі 31998 грн..

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України та визнає його винуватим

у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб;

нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , в присутності захисника встановлені обставини кримінального провадження не оспорював, та беззастережно визнав свою винуватість, у скоєні вказаних кримінальних правопорушень.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду, пояснив, що у 2017 року працював водієм маршрутного таксі на маршруті №31.

25.01.2017 року, в нічний час, він керуючи транспортним засобом «Фольцваген» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по маршруту. Разом з ним у салоні автомобілю знаходилися ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , як пасажири.

Потерпілі перебували у нетверезому стані. Рухаючись по маршруту, він зупинився на вул.6-та Слобідська, та чекав пасажирів, при цьому потерпілі сходили до магазину де придбали спиртні напої та повернулися до салону автомобілю. В подальшому, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 стали вживати спиртні напої разом з потерпілими. Коли вони доїхали до кінцевої зупинки, потерпілі не покинули салон та ще деякий час вживали спиртні напої разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_7 .. Потім ОСОБА_7 стало зле та його знудило, внаслідок чого було забруднено салон транспортного засобу.

Вказані дії потерпілих викликали у нього гнів, при цьому ОСОБА_11 запропонував йому та ОСОБА_10 , заволодіти майном потерпілих, в якості відшкодування завданої шкоди, щодо забруднення салону автомобілю, на що він погодився.

Після чого вони проїхали в район Ліски, де зупинилися недалеко від перетину вулиць Крилова та Індустріальної, ближче до АДРЕСА_4 .

Після зупинки він, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вийшли з салону автомобілю разом з ОСОБА_8 та він наніс потерпілому один удар рукою по обличчю, від якого той упав на землю. Потім ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , також нанесли удари в область голови та тулубу ОСОБА_8 , та він втратив свідомість.

Після чого вони спільно заволоділи майном потерпілого ОСОБА_8 , а саме: мобільним телефоном марки «Lenovo A2010», парою туфель, каблучкою, шарфом та грошовими коштами у сумі 2000 грн..

Потім з салону автомобіляю вийшов ОСОБА_12 , якому він, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , по черзі нанесли декілька ударів, внаслідок чого потерпілий упав, а вони заволоділи його майном, а саме: мобільним телефоном «Iphone 6s», золотим ланцюжком, каблучкою, курткою.

Після чого він, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на автомобілі поїхали. Потерпілі залишилися на місці.

Зазначив, що наступного дня, розуміючи, що вчинив злочин, добровільно з`явився до Заводського відділу поліції.

У скоєному щиро розкаявся, зазначив, що матеріальну шкоду потерпілим було відшкодовано у повному обсязі, про що ті засвідчили у розписках..

Показання потерпілого ОСОБА_8 , який під час безпосереднього допиту в судовому засідання пояснив, що взимку 2017 року, точної дати не пам`ятає, після 24-00 год, разом з ОСОБА_7 , на зупинці громадського транспорту сіли до салону маршрутного таксі, яке рухалося по маршруту №31.

ОСОБА_4 був водієм, ОСОБА_11 сидів на передньому пасажирському сидінні, ОСОБА_10 знаходився у салоні та виконував функції касира.

В послідуючому вони з ОСОБА_12 , спільно з чоловіками, які були в автомобілі, вживали спиртні напої, та він внаслідок перебування у стані сп`яніння, не зовсім точно пам`ятаю послідуючі події.

Прийшов він до тями, коли його стали тормосити та сказали виходити з салону автомобілю, хто саме з обвинувачених це був, ОСОБА_10 чи ОСОБА_4 він не пам`ятає.

Коли він вийшов з автомобілю, то відчув декілька ударів в обличчя, удари йому наносили ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , один з них стояв попереду нього, інший з боку, хто саме з обвинувачених де стояв, на даний час він не пам`ятає.

Внаслідок ударів він упав та втратив свідомість, коли прийшов до тями, відчув, що хтось нишпорить по його кишеням. Він став чинити супротив, однак знову відчув не менше трьох ударів в голову та втратив свідомість.

Коли прийшов до тями, обвинувачених уже не було. Його підняв ОСОБА_12 та вони пішли в напрямку вул.Курортної.

Підтвердив факт заволодіння його майном, а саме: мобільним телефоном марки «Lenovo A2010» з картою пам`яті, парою туфель із замші, каблучкою зі срібла, шарфом та грошовими коштами у сумі 2000 грн. Вказав, що туфлі та грошові кошти, знаходилися у його портфелі, який обвинувачені залишили на місці події, забравши з нього вказане майно.

Вказав, що після вказаних подій, він зустрічався з ОСОБА_11 , який і передавав гроші в рахунок відшкодування завданої шкоди. Зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Крім того, в матеріалах справи міститься заява потерпілого ОСОБА_8 від 03.05.2017 року, якою підтверджено факт отримання від ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 грошових коштів у розмірі 9200 грн. в рахунок відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди та відсутність претензій матеріального та морального характеру.

Покази обвинуваченого та потерпілого ОСОБА_8 щодо обставин вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення повністю узгоджуються з наданими стороною обвинувачення та дослідженими судом письмовими доказами по справі.

Протоколом прийняття заяви про винене кримінальне правопорушення від 25.01.2017 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 повідомив, про факт відкритого заволодіння, невідомими йому особами, з застосуванням насильства, належним йому майном, а саме мобільним телефоном «Lenovo A2010», що мав місце 25.01.2017 року близько 04-00 год, на вул.Індустріальній у м.Миколаєві.

Протоколом, складеним слідчим 27.02.2021 року, за результатами огляду каблучки зі срібла, належної потерпілому ОСОБА_8 .

Вказану каблучку добровільно було видано ОСОБА_10 , відповідно до його заяви від 01.02.2017 року.

Постановою слідчого від 27.02.2017 року, оглянуту срібну каблучку, було визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речового доказу, та передано потерпілому ОСОБА_8 для відповідально зберігання.

Висновком судово-медичної експертизи №129 від 27.01.2017 року, відповідно до якого:

у ОСОБА_8 було виявлено тілесні ушкодженняі у вигляді синців очей, вушної раковини, саден лиця, струсу головного мозку;

дані тілесні ушкодження утворилися в наслідок не менше ніж трьох ударних дій тупим твердим предметом, не виключено, що незадовго до звернення у лікарню, 25.01.2017 року;

по ступеню тяжкості тілесні ушкодження у вигляді синців очей, вушної раковини, саден обличчя, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвело до короткочасного розладу здоров`я.

Випискою з медичної карти амбулаторного хворого Міської лікарні №4 м.Миколаєва від 28.02.2017 року, що підтверджує факт перебування ОСОБА_8 на амбулаторному лікуванні у період з 26.01.2017 року по 16.02.2017 року.

Довідкою ФОП ОСОБА_13 відповідно до якої, вартість мобільного телефону «Lenovo A2010», який був у використанні, станом на 25.01.2017 року становить 2600 грн.

Довідкою ФОП ОСОБА_14 відповідно до якої, вартість чоловічих туфель із замши, які були у використанні, станом на 25.01.2017 року становить 700 грн.

Довідкою ФОП ОСОБА_14 відповідно до якої, вартість шарфу з вовни, який був у використанні, станом на 25.01.2017 року становить 150 грн.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.01.2017 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_12 повідомив, про факт відкритого заволодіння, невідомими йому особами, з застосуванням насильства, належним йому майном.

Протоколом складеним слідчим 26.01.2017 року, за результатами огляду транспортного засобу «Фольцваген» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ., під час проведення якого було виявлено та вилучено, належну потерпілому ОСОБА_12 шкіряну куртку чорного кольору.

Протоколом додаткового огляду місця події, складеним слідчим 10.11.2018 року, за результатами огляд ділянки місцевості, розташованої біля перетину АДРЕСА_2 , який було проведеного за участю потерпілого ОСОБА_12 .

Відповідно до протоколу потерпілий вказав, що саме на цій ділянці місцевості ОСОБА_4 , Особа 1 та Особа 2, відкрито з застосуванням насильства заволоділи його майном та майном ОСОБА_8 .

Протоколом складеним слідчим 30.01.2017 року, за результатами огляду, належних потерпілому ОСОБА_12 мобільного телефону «Iphone 6s», шкіряної куртки чорного кольору та каблучки зі срібла.

Оглянуту каблучку було добровільно видано ОСОБА_4 , відповідно до його заяви.

Постановою слідчого від 07.02.2017 року, мобільний телефон «Iphone 6s», шкіряну куртки чорного кольору та каблучку зі срібла, було визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів та передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_12 ..

Протоколом слідчого експерименту від 18.02.2017 року, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , під час якого обвинувачений детально повідомив та відтворив обставини, щодо вчинення ним, Особою 1 та Особою 2, 25.01.2017 року приблизно о 03-00 год., в районі перехрестя вулиць Індустріальної та Крилова у м.Миколаєві, нападу на ОСОБА_8 , грабежу ОСОБА_12 та заволодіння їх майном.

Потерпілий ОСОБА_12 до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до заяви від 03.05.2017 року, що міститься у матеріалах справи, потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що шкода завдана йому внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відшкодована у повному обсязі, претензій матеріального та морального характеру до вказаних осіб він не має.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 за положеннями п.п.1,2 ч.1 ст.66 КК України є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння його розкриттю та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують покарання.

Так ОСОБА_4 , з урахуванням приписів ст..12 КК України, вчинено тяжкі злочини.

Обвинувачений був засуджений 07.02.2023 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.121 КК України з застосуванням положень ст.75 КК України.

За місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_15 ,2013 року народження та ОСОБА_16 , 2018 року народження.

На обліку у МНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради не перебуває.

Так приписами ч. 1 ст. 69 КК України визначено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу

Підставами для застосування цієї статті є наявність кількох пом`якшуючих обставин, а також існування факту того, що їх наявність істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Так суд, вважає, що наявність трьох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , враховуючи його роль у скоєних кримінальних правопорушеннях, послідуючу поведінку, активне сприяння розкриттю злочину, істино щире розкаяння, дані про особу, а саме наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, позиції потерпілих, які претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають, істотно знижує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.

При цьому суд зазначає, що поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

На підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі. За ч.2 ст.186 КК України у межах санкції статті; за ч.2 ст.187 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі встановленої в санкції, без застосування додаткового покарання; з застосуванням положень ч.1 ст.70 КК УКраїни

Також при призначені ОСОБА_4 покарання, слід застосуватиположення ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання призначеного менш суворого покарання за даним вироком, більш суворим за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07.02.2023 року.

З урахуванням положень ч.1 ст.75 КК України, враховуючи усі встановлені обставини кримінального провадження, та дані про особуобвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, що є підставою для його звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків визначених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Витрати по залученню експерта у кримінальному провадженні відсутні

Питання, щодо речових доказів слід вирішити з урахуванням положень ст.. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.2,7,368,369,373,374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України та призначити йому покарання

за ч.2 ст.186 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі

за ч.2 ст.187 КК України з застосуванням положень ч.1 ст.69 КК України у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покаранням більш суворим, визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за даним вироком більш суворим, призначеним за Вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07.02.2023 року, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст..75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на два роки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

З урахуванням положень ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк його затримання у період з 10.08.2020 року по 01.12.2020 року та частково відбутий строк покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07.02.2023 року, з 27.08.2021 року по 04.05.2022 року.

Речові докази по справі мобільний телефон «Iphone 6s», шкіряну куртку, каблучку зі срібла, які перебувають на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_12 залишити у його розпорядженні.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - срібну каблучку, яка перебуває на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 залишити у його розпорядженні.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1