Справа №766/4420/24
н/п 1-кс/766/2498/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000262 від 23.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановила:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , на відкритій ділянці місцевості, а саме: два предмета схожих на гільзи калібру 5,45 мм., які запаковані до сейф-пакету № PSP 1150839; змив речовини бурого кольору, який запаковано до паперового конверту; контрольний зразок змиву, який запаковано до паперового конверту, які виявлені та вилучені в ході проведення, та залишити в розпорядженні органу досудового розслідування на час проведення досудового розслідування та в розпорядженні суду на час судового розгляду.

Обґрунтування клопотання:

Слідчим відділенням Відділення поліції №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000262 від 23.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи її в посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії сапера (інструктора) інженерно-саперної групи прикордонної застави ІНФОРМАЦІЯ_1 , у військовому званні «солдат», 22.03.2024 у нічний час доби (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись на відкритій місцевості поряд з подвір`ям домоволодіння АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті іншій людині, під час раптово виниклого конфлікту, на ґрунті особистих неприязних відносин, взяв до рук закріплену за ним зброю 5,45 мм автомат АК-74 з серійним № НОМЕР_1 , 1988 року випуску, зняв його з запобіжника, дослав патрон в патронник, спрямував ствол автомата у напрямку ОСОБА_5 та здійснив з вказаного автомата не менше трьох пострілів у ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді вогнепальних кульових поранень голови з ушкодженням головного мозку, від яких останній загинув на місці.

В ході досудового розслідування, 23.03.2024 слідчим СВ ВП №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості поряд с подвір`ям АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: два предмета схожих на гільзи калібру 5,45 мм., які запаковані до сейф-пакету № PSP 1150839; змив речовини бурого кольору, який запаковано до паперового конверту; контрольний зразок змиву, який запаковано до паперового конверту.

У подальшому постановою слідчого від 23.03.2024 вилучені в ході оглядів речі та предмети, визнані речовини доказами у кримінальному провадженні та передані на зберігання до камери речових доказів ВП №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області.

Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, не надалось за можливе здобути документи, які підтверджують право власності на два предмета схожих на гільзи калібру 5,45 мм, що належить арештувати.

Метою арешту майна є збереження вищезазначеного вилученого, що визнано речовим доказом оскільки воно може бути використане, як доказ та має важливе значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Необхідність накладення арешту саме на це майно обґрунтована необхідністю збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, а також, необхідності проведення з ними експертних досліджень.

При цьому, існують обставини щодо необхідності у застосуванні заборон відчуження, користування та розпорядження тимчасово вилученим майном, які речовим доказом, оскільки не накладення ухвалою слідчого судді на вказане майно арешту та відповідно їх подальше повернення володільцю унеможливить подальше проведення відповідних експертних досліджень та може призвести до їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, та, відповідно, до визнання неналежним та недопустимим речовими доказами при подальшому судовому розгляді вказаного кримінального провадження.

У разі зволікання із наданням дозволу на арешт майна (речових доказів) виникає ризик їх знищення або переховування, тощо, а тому є необхідність розглянути клопотання у відсутності власника вилученого майна.

Думка учасників процесу.

Прокурор та власник майна надали заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Мотивація суду:

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, якою визначено, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що повинен врахувати слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням Відділення поліції №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000262 від 23.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обставини правопорушення більш детально викладені у клопотанні.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 23.03.2024, проведеного на відкритій ділянці місцевості поряд с подвір`ям АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: два предмета схожих на гільзи калібру 5,45 мм., які запаковані до сейф-пакету № PSP 1150839; змив речовини бурого кольору, який запаковано до паперового конверту; контрольний зразок змиву, який запаковано до паперового конверту.

Постановою слідчого від 23.03.2024 зазначені вилучені речі визнано речовим доказом.

Власника майна встановити слідству не вдалося, однак, у зв`язку з тим, що вказане майно вилучене за місцем перебування ОСОБА_4 , є достатні підстави вважати, що вказане майно належить останньому та перебувало у його користуванні.

Разом з цим, прокурор у клопотанні просить накласти арешт на майно: змив речовини бурого кольору, який запаковано до паперового конверту; контрольний зразок змиву, який запаковано до паперового конверту, два предмета схожих на гільзи калібру 5,45 мм., які запаковані до сейф-пакету № PSP 1150839.

Слід зазначити, що «змив речовини» не є майном в розумінні КПК України, яке може бути арештоване. Майном у ст. 139 Господарського Кодексу України визнається сукупність речей та інших цінностей (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб`єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна цих суб`єктів.

Вилучені «змиви» не мають вартісної цінності. Це є речовий доказ, який відповідно до ст.100 КПК України повинен зберігатися слідчим у кримінальному провадженні. Відсутні ризики щодо приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаних речей. До вказаного речового доказу має доступ тільки слідчий, а тому вказаний речовий доказ не може бути приховано, знищено, пошкоджено, зіпсовано, відчужено тощо.

Більш того, слід зауважити, що «змив» не є фізичним предметом або річчю, оскільки означаю дію, а не предмет, а тому не може мати не те що ознак майна, а й взагалі ознак речі.

Арешт майна є дієвим заходом забезпечення кримінального провадження. Для цього КПК України визначено багато чинників і критеріїв, за наявності яких може бути накладено арешт на майно. А тому арешт майна не може зводитись до формального звернення прокурора або слідчого до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, а відповідно постановленням слідчим суддею процесуального документа Ухвали Іменем України про накладення арешту на майно, яке не є таким.

Щодо накладення арешту на два предмета схожих на гільзи калібру 5,45 мм., слід зазначити, що клопотання не містить обґрунтування необхідності накладення арешту на вказане майно, прокурор не обґрунтував існування конкретних обставин, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Прокурор просить накласти арешт на предмети схожі на гільзи (тобто використана після пострілів тонкостінна закрита з одного кінця трубка (стакан), призначена для розміщення метального заряду і засобів займання (ініціації), що слугує оболонкою унітарного збройового патрона або артилерійського пострілу для вогнепальної зброї і що сполучає в одне ціле конструктивні частини патрона (пострілу).

Таким чином, вилучені предмети схожі на гільзи, на які просить накласти арешт прокурор, відповідно не придатні для подальшого використання та не підлягають поверненню жодній особі.

За вказаних обставин прокурором не обґрунтовано хто і яким чином може знищити, втратити, перетворити, відчужити тощо майно, якщо майно не арештувати.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В даному випадку ненакладення арешту на вилучені під час огляду місця події речі не порушує жодних прав, свобод чи інтересів жодної особи і жодним чином не перешкоджає кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст.98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Відмовити прокурору Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000262 від 23.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: два предмета схожих на гільзи калібру 5,45 мм., які запаковані до сейф-пакету № PSP 1150839; змив речовини бурого кольору, який запаковано до паперового конверту; контрольний зразок змиву, який запаковано до паперового конверту.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1