Справа № 317/826/24
Провадження №1-в/317/22/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції подання ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, Донецької області, громадянина України, не одружений, до арешту не працював, проживав за адресою: АДРЕСА_1 ;

раніше судимого: 1).31.01.1991 за ст. 81 ч.3 КК Укр. (в ред.. 1960) до 3 років позбавлення волі; 2). 03.11.1995 за ст.141 ч.2 КК Укр. (в ред.. 1960) до 3 років позбавлення волі; 3). 21.11. 1997 за ст. 140 ч.2 КК Укр. (в ред.. 1960) до 2 років позбавлення волі; 4). 02.03.1998 за ст. 142 ч.1, ст. 142 ч.2, ст.140 ч.2 КК Укр. (в ред.. 1960) до 6 років позбавлення волі; 5). 09.12.2004 за ст. 187 ч.2 КК Укр. до 7 років позбавлення волі, звільнений по УДЗ 6). 22.04.2009 за ст. 18 7ч.2 КК Укр. до 7 років позбавлення волі, з конфіскацією майна; 7). 03.03.2010 за ст.263 ч.1, ст. 71 КК Укр. де 7 років 6 міс. позбавлення волі, з конфіскацією майна; 8). 07.09.2010 за ст.263 ч.1, ст.71 КК Укр. до 7 років 8 міс. позбавлення волі, з конфіскацією майна; 9). 28.08.2014 за ст..187 ч.2, ст. 185 ч.3 КК Укр. до 7 років позбавлення волі; 10). 29.10.2014 Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ст. 185 ч.2, ст.186 ч.2, ст. 70 ч.4 КК Укр. до 7 років позбавлення волі, з конфіскацією майна; 11). 22.12.2014 Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.3, ст. 190 ч.2, ст. 353 ч.1, ст. 70 ч.1, ст. 70 ч.4 КК України 7 років 3 міс. позбавлення волі з конфіскацією майна; 12). 29.04.2015 Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ст. 185 ч.2, ст. 70 ч.4 КК України 7 років 3 міс. позбавлення волі, звільнено по УДЗ; 13). 28.11.2019 Приморським районним судом м. Маріуполь Донецької області за ст. 15 ч.3, ст. 185 ч.3, ст. 71 ч.1, ст. 72 ч. 5 КК України 4 роки позбавлення волі, з конфіскацією всього майна.

по даній справі засуджений: 15.04.2020 Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.3, ст. 263 ч.1, ст. 70 ч.1 КК України до 3 роки 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.. 70 ч.4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за цим вироком, більш суворим, призначеним за вироком Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.11.2019 остаточно до 4 років позбавлення волі. За ст. 186 ч.3 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч.1 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання до відбуття 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Зараховано в строк з 19.02.2020 по 14.04.2020 включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі ст. 72 ч.5 КК України. 14.06.2023 засуджено Дубровицьким районним судом Рівненської області за ст. 263 ч.1 КК України 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15.04.2020. до відбуття 5 років 1 місяць позбавлення золі з конфіскацією майна. На підставі ст. 72 ч.5 КК України зарахувати строк з 19.02.2020 по 14.04.2020 включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі. Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 04.10.2023 змінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 5 місяців 15 днів. Зарахувати у строк час слідування під вартою до виправного центру за' правилами передбаченими у ст. 72 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В :

09.02.2024 до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , мотивоване тим, що ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться15.04.2020, кінець строку - 25.01.2025.

Станом на 25.01.2024 відбув більш як 2/3 строку покарання, тобто 4 роки 1 місяць.

Відповідно до подання, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 22.02.2020. Під час тримання у ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» порушень вимог встановленого порядку тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 22.07.2020 відбував покарання у ДУ «Селидівська виправна колонія (№82). допустив 1(одне) порушення режиму тримання, 1 (один) раз заохочувався адміністрацією установи.

З 09.03.2021 утримувався у ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» характеризувався посередньо, порушень установленого порядку тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 06.05.2021 відбував покарання у ДУ «Селидівська виправка колонія (№82), порушення режиму тримання не допускав, стягнень не мав, 2 (два) рази заохочувався адміністрацією установи .

З 15.04.2022, 28.02.2023 та з 17.08.2022 відбував покарання у ДУ «Катеринівська виправна колонія (№46), допустив 1 (одне) порушення режиму тримання, та 1 (один) раз заохочувався адміністрацією установи.

3 20.07.2022 та з 07.02.2023 утримувався у ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» характеризувався посередньо, порушень установленого порядку тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 01.12.2023 відбуває покарання на дільниці для тривання осіб засуджених до обмеження волі при державній установі «Біленьківська виправна колонія (№99)». За період відбування покарання порушень установленого порядку відбування покарання не допускав, стягнень не має, 1 (один) раз заохочувався адміністрацією установи за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально- виконавчим кодексом України та правил внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Виконує роботи по благоустрою території дільниці для тримання осіб засуджених до обмеження волі. На добровільних засадах, без оплати праці виконує роботи днювального дільниці обмеження волі. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, відносини підтримує із засудженими позитивної та негативної спрямованості. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Добре ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує за призначенням. Дотримується вимог особистої санітарії та гігієни.Провину у скоєному злочині визнає, позову не має.

У судовому засіданні представник адміністрації ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» ОСОБА_4 підтримав подання, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у ньому.

Засуджений ОСОБА_5 підтримав подання про умовно-дострокове звільнення, зазначивши, що він розкаюється, усвідомлює свою провину, просив задовольнити подання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні висловив думку про наявність підстав щодо задоволення подання про умовно-дострокове звільнення у відношенні засудженого ОСОБА_5 , оскільки засуджений довів своє виправлення.

Суд, вислухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши зміст подання, особову справу засудженого, встановив наступне.

У відповідності до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого ввести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду клопотання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні, в матеріалах доданих до клопотання відсутні переконливі докази того, що перебуваючи у місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 працював на виробництві виправного центру та отримував заробіток.

У відповідності з ч. 2 ст.81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд приймає до уваги те, що ОСОБА_5 загалом 15 разів притягався до кримінальної відповідальності, що вказує на те, що він належних висновків для себе не робив та продовжував вчиняти нові злочини.

Незважаючи на те, що засуджений заохочувався адміністрацією установи 5 (п`ять) раз, суд не розцінює це як доведений та беззаперечний факт виправлення засудженого, оскільки поряд з цим засуджений має 2 (два) стягнення та не працевлаштований на виробництві установи, а на добровільній основі виконує обов`язки днювального.

Наявність заохочень у виправній колонії та залучення до праці засудженого на добровільній основі вказує, що засуджений стає або навіть став на шлях виправлення, але враховуючи інші характеристики поведінки, на даний час відсутні достатні дані, що засуджений вже довів своє виправлення і його звільнення не призведе до появи небезпеки суспільству чи окремим громадянам.

Отже, встановлені в судовому засіданні всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що згідно поданих та перевірених у судовому засіданні доказів, не надано конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення ОСОБА_5 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, п.2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

У задоволенні подання ДУ «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Запорізький районний суд Запорізької області до Запорізького апеляційного суду, а для засудженого, який тримається під вартою, з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1