Справа № 462/1144/22
провадження 1-кп/462/160/24
У Х В А Л А

05 червня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 00000066 від 20.01.2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 186 КК України,

встановив:

прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюОСОБА_4 з визначенням розміру застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, покликаючись на те, що до ОСОБА_4 застосовувався запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю. Однак, обвинувачений під час запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю неодноразово порушував умови такого, пошкодив електронний засіб контролю та без дозволу суду чи прокурора самовільно покинув місце свого проживання, у зв`язку з чим був оголошений у розшук. Беручи до уваги наведене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий за умисні корисливі злочини проти власності, вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, встановлена наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме про можливість обвинуваченого: переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, свідоме нехтування обвинуваченим не лише вимогами законодавства, але і загальноприйнятими морально-етичними цінностями, який залишаючись на волі може вчиняти інші кримінальні правопорушення. Окрім цього, покликається і на наявність обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, які передбачені у ст. 178 КПК, а саме: наявність вагомих доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, вік та стан здоров`я, який не перешкоджає застосуванню до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відсутність в обвинуваченого постійного місця праці, що свідчить про відсутність у такого соціально стримуючих факторів, що може спонукати останнього до вчинення правопорушень та у сукупності свідчить про можливі наміри переховуватись від суду. Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 порушив умови запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, відтак, менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Обвинувачений та його захисник не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 16.08.2023 року до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано (обрано) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Одночасно, в рішенні Харченко проти України ЄСПЛ зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом свободи особистості.

Враховуючи вищенаведені ризики і обставини, які у своїй сукупності беруться до уваги судом при вирішенні питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу, суд вважає, що з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого, запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя визначає строк дії ухвали у шістдесят днів, тобто, до 03.08.2024 року включно з визначенням застави.

Керуючись ст. 176-178, 331 КПК України, суд-

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому у кримінальному провадженні № 00000066 від 20.01.2022 рокуОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів з 05.06.2024 року до 03.08.2024 року включно, залишивши раніше визначений розмір застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 грн., яку обвинувачений або заставодавець мають право внести у будь-який момент на депозитний рахунок для внесення застави(UA0000757; отримувач: Територіальне управління державної судової адміністрації України в Львівській області, ; банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ).

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із м. Львова без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати, за наявності, на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо обвинувачений ОСОБА_4 , в разі внесення застави, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору і направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_1