печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3026/24-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

представника власника майна - адвоката: ОСОБА_3 ,

власника майна: ОСОБА_4 ,

слідчого: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001160 від 08.10.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , (далі - власник майна, ОСОБА_4 ) звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна на автомобіль марки «Audi A5», моделі А5, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. « НОМЕР_2 ».

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001160 від 08.10.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2,3 ст. 199, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 199, ч. 2 ст. 209 (чинна з 28.04.2020), ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 369-2 КК України. 01.08.2023 року проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.07.2023 року було вилучено автомобіль марки «Audi A5», моделі А5, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. « НОМЕР_2 ». Відповідно до постанови про відмову в задоволенні клопотання від 15.09.2023 року вилучений 01.08.2022 року під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва автомобіль визнано речовим доказом.

Разом з тим, автомобіль не є об`єктом вчинення кримінального правопорушення, не відповідають критеріям речового доказу, необхідний ОСОБА_4 для піклування над матір`ю, відтак, арешт накладено необґрунтовано та підлягає скасування.

В судове засідання з`явились представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 , власник майна - ОСОБА_4 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування за допомогою технічних засобів.

В судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 , вимоги клопотання підтримала, просила задовольнити.

Власник майна - ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити.

Вислухавши думку представника власника майна, власника майна, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001160 від 08.10.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2,3 ст. 199, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 199, ч. 2 ст. 209 (чинна з 28.04.2020), ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 369-2 КК України. 01.08.2023 року проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.07.2023 року було вилучено автомобіль марки «Audi A5», моделі А5, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. « НОМЕР_2 ».

У клопотанні адвокат ОСОБА_3 просить скасувати арешт на автомобіль.

Разом з тим, згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України, 2 випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України, принцип диспозитивності полягає, зокрема, в тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Разом з тим, до матеріалів клопотання не долучено ухвали про накладення арешту. Відтак, слідчий суддя позбавлений можливості проаналізувати, чи є вилучене майно тимчасово вилученим та чи правомірно накладено арешт.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що особою, яка звернулась із клопотанням, на даній стадії провадження не доведено, що арешт накладено необґрунтовано чи в застосуванні такого заходу забезпечення відпала потреба, з чим закон пов`язує можливість скасування арешту майна, відтак, клопотання є необгрунтованим та задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001160 від 08.10.2022 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 13 год. 12 хв. 05.02.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1