Номер провадження: 11-сс/813/527/24
Справа № 522/2707/24 1-кс/522/1162/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 кизи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.2024 року про арешт майна у кримінальному проваджені №0000132 від 15.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ст. 170 КК України,

установив

оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000132 від 15.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ст. 170 КК України, та заборонено суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, нотаріусам (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань») вчиняти будь-які реєстраційні дії (скасування, набуття, перехід, припинення, змін до установчих документів, учасників, відомості про бенефіціарного власника, керівника, адреси місцезнаходження, а також інших змін та/або скасування вчинених до цієї заборони реєстраційних дій до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно юридичної особи Громадська організація «Одеська вірменська община» (), в тому числі, щодо державної реєстрації змін до відомостей про державну реєстрацію юридичної особи - громадського формування, включення відомостей про юридичну особу - громадське формування, державної реєстрації припинення юридичної особи - громадського формування щодо Громадської організації «Одеська вірменська община» ().

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись до суду з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Крім іншого, апеляційна скарга містить в собі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, яке апелянти обґрунтовують тим, що участі в судовому засіданні суду першої інстанції не приймали, про наявність оскаржуваної ухвали дізнались лише після отримання відповідної відмови 08.03.2024 року у вчиненні реєстраційних дій.

В судове засідання учасники судового провадження, будучи належним чином повідомленими, не з`явились, до початку судового розгляду подали заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 34 та ч. 4 ст. 107 КПК України розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Заслухавши суддю-доповідача, ознайомившись з матеріалами провадження, апеляційний суд дійшов висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. При цьому згідно з положеннями ст. 24, ч. 3 ст. 392 КПК України, забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень слідчого судді здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок та перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування регламентовано §2 Глави 26 КПК України.

Частина 1 ст.24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з тим, відповідно до приписів 9-1 ч. 1 ст.393 КПК України, апеляційну скаргу мають право подати представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, - у частині, що стосується інтересів юридичної особи;.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно з ч.1 ст.117 КПК України, поновленню, за клопотанням заінтересованої особи, підлягає строк, пропущений із поважних причин.

Системний аналіз зазначених норм кримінального процесуального закону дозволяє апеляційному суду дійти висновку, що з апеляційною скаргою а також з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження може звернутись особа, що наділена правом на звернення із апеляційною скаргою.

Відповідно до абз.6 ч.7 ст.173 КПК України підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.

Згідно ч.ч.1,3 ст.64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Аналіз зазначених процесуальних норм свідчить про те, що жодна із статей КПК, якими регулюються питання перегляду судом апеляційної інстанції ухвал, постановлених на стадії досудового розслідування, в тому числі і щодо оскарження ухвал про накладення арешту на майно, не визначає особу, яка не є власником, володільцем чи користувачем арештованого майна, як таку, що може оскаржити ухвалу слідчого судді про арешт майна, яке їй не належить.

Водночас, згідно матеріалів кримінального провадження та матеріалів, доданих до апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, заявниками не надано повноважень на здійснювання представництва ГО «Одеська вірменська община» на момент постановлення оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Так, за результатом розгляду клопотання слідчого, 27.02.2024 року було накладено арешт на майно у кримінальному проваджені №0000132 від 15.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ст. 170 КК України та постановлено оскаржувану ухвалу, тобто встановлений п.3 ч.2 ст.395 КПК України п`ятиденний строк на подання апеляційної скарги завершився 03.03.2024 року.

Разом з тим, з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді від 27.02.2024 року заявники звернулись лише 12.03.2024 року, що підтверджується реєстраційним штампом вхідної кореспонденції суду, тобто після спливу строку на апеляційне оскарження.

Крім того, на підтвердження повноважень на участь у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не надано повноважень на здійснювання представництва ГО «Одеська вірменська община».

Також заявниками в апеляційному суді не було надано документальних підтверджень тому, що під час дії п`ятиденного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мали право на звернення із апеляційною скаргою.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не є особами, які у даному випадку мають процесуальне право звертатись з клопотанням про поновлення пропущеного строку на подання ними апеляційної скарги, адже у відведений законом строк на подачу апеляційної скарги заявники не мали процесуального права на звернення із апеляційною скаргою, а тому у них відсутнє право на поновлення такого строку.

Відповідно до припису п.4 ч.3 ст.399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження, а суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Отже, враховуючи викладені обставини у всій сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що у задоволені клопотання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про поновлення процесуального строку на подання апеляційної скарги необхідно відмовити, оскільки вони не є особами, які мають процесуальне право звертатись с таким клопотанням.

Керуючись ст.ст. 174, 403, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.02.2024 року про арешт майна у кримінальному проваджені №0000132 від 15.02.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ст. 170 КК України та повернути апеляційну скаргу.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4