Справа № 635/6484/24
Провадження №1-кс/635/1348/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2024 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання т.в.о. старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , погодженого першим заступником керівника Харківської окружної прокуратури ОСОБА_8 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000630 від 28.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання т.в.о. старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , погодженого першим заступником керівника Харківської окружної прокуратури ОСОБА_8 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000630 від 28.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживаючи ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у с. Хроли Харківського району Харківської області, переслідуючи корисливу мету, а саме отримання прибутку в результаті незаконного збуту наркотичних засобів шляхом залишення схованок, у невстановленої під час досудового розслідування особи, через мережу Інтернет, шляхом отримання пакету з небезпечним засобом, який перебував у схованці на території с. Хроли Харківського району Харківської області, більш точного місця на даний час встановити не надалось можливим, придбав небезпечний наркотичний засіб, розфасований у полімерному зіп-пакеті та почав зберігати при собі з метою подальшого збуту.

В подальшому 28.06.2024 у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 , з метою збуту наркотичних засобів шляхом залишення схованок у с. Хроли та інших місцях Харківської області, переслідуючи корисливу мету, а саме отримання прибутку за збут небезпечних наркотичних засобів, перебуваючи у с. Хроли Харківського району Харківської області, почав підшуковувати місця з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів шляхом залишення схованок, однак його злочинна діяльність була викрита працівниками поліції, які 28.06.2024 о 19:30 год, під час затримання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , у останнього виявили та вилучили невідому порошкоподібну речовину білого кольору у прозорому зіп-пакеті, яку останній незаконно придбав та зберігав з метою подальшого збуту.

В судовому засіданні прокурором підтримано зазначене клопотання з посиланням на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підозрюваний ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_5 та законний представник обвинуваченого - ОСОБА_6 заперечували проти задоволення поданого клопотання, посилаючись на ту обставину, що підозра не обґрунтована, ризики не доведені, ОСОБА_7 має постійне місце мешкання та реєстрації, має міцні соціальні та родинні зв`язки, раніше не судимий, не переховується від органів досудового розслідування, а тому просили відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Вислухавши у судовому засіданні пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне.

В провадженні СВ відділення поліції № 1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000630 від 28.06.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

28.06.2024 т.в.о. старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

29.06.2024 слідчим СВ відділення поліції № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області за погодженням з процесуальним керівником першим заступником керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області повідомлено про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 307 КК України повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.06.2024, відповідно до якого у ОСОБА_7 було виявлено та вилучено невідому порошкоподібну речовину білого кольору у прозорому зіп-пакеті; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 ; протоколами допитів свідків від 29.06.2024; постановою про визнання речових доказів по кримінальному провадженню від 28.06.2024;

Вивчаючи особу підозрюваного ОСОБА_7 встановлено, що він уродженець м. Харків, громадянин України, неповнолітній, з неповною середньою освітою, не одружений, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_3 , раніше не судимий.

Докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу, згідно з п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу або продовження його застосування слідчий суддя, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

Слідчий суддя погоджується з наведеним у клопотанні слідчого та доведеним в судовому засіданні прокурором ризиками, передбаченими п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Однак ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, на який посилається в клопотанні слідчий та прокурор, слідчий суддя вважає не доведеним та не обґрунтованим належним чином стороною обвинувачення.

У розумінні положень п. 4 ч. 1 ст. 184, п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України доведення обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, покладається саме на слідчого та прокурора.

Між тим, відповідно до позиції, викладеної у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При цьому, в контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини встановлюється існування презумпції на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення від 24.07.2003 у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 15.11.96 у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», «будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки відповідно до основних процесуальних норм національного права, а також відповідати меті ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі».

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Одночасно, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

При цьому суд встановив, що слідчий не звернув уваги на наявність у підозрюваного достатньої мотивації до належного виконання своїх процесуальних обов?язків без необхідності застосування такої крайньої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою.

В зв`язку з цим, зазначені вище обставини, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В даному випадку слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, той факт, що підозрюваний є неповнолітнім, має постійне місце мешкання та реєстрації, стійкі соціальні та родинні зв`язки, слідчий суддя вважає, що винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не доцільно застосовувати до підозрюваного ОСОБА_7 , тому відмовляє в задоволенні поданого клопотання і вважає за необхідне застосувати до підозрюваного більш м?який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням на підозрюваного певних обов?язків, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; повідомляти, слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні; не залишати територію населеного пункту, в якому він мешкає без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. 194 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання т.в.о старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 30.08.2024 включно, заборонивши ОСОБА_7 цілодобово залишати помешкання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати ОСОБА_7 в період часу дії вказаної ухвали:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

- повідомляти, слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання, роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- не залишати територію населеного пункту, в якому він мешкає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали доручити СВ відділення поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Харківській області.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Встановити строк дії ухвали до 30.08.2024.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення, а ОСОБА_7 в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному негайно після її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.07.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1