У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2024 Справа №607/12621/24 Провадження №1-кс/607/3415/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000085 від 13.02.2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ясинувата Донецької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло вказане клопотання, в якому сторона обвинувачення просить застосувати щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 діб, без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, окрім того, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за його поведінкою, забезпечити виконання покладених на нього судом обов`язків, не зменшить до прийнятного рівня ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а тому просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання, з мотивів наведених у ньому.

Захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив стосовно задоволення вказаного клопотання, просив визначити до запобіжного заходу у виді тримання під вартою розмір застави в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя вважає наступне.

Слідчий суддя встановив, що СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000085 від 13.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.307, ч.1 ст.310 КК України.

Правоохоронними органами ставиться у провину підозрюваному ОСОБА_4 те, що проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у червні 2024 року, з метою легкого збагачення, виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, особам схильним до їх вживання, що є порушенням вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори». Реалізуючи свій злочинний умисел, 07.06.2024 ОСОБА_4 діючи умисно за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , близько о 16.07 год., за допомогою ТОВ «Міст Експрес», кур`єрською доставкою отримали поштове відправлення із вмістом кристалоподібної речовини, яка містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), таким чином незаконно придбали особливо небезпечну психотропну речовину, яку незаконно зберігали за адресою АДРЕСА_3 , з метою подальшого збуту. Надалі, 07.06.2024, на підставі ухвали слідчого судді в період з 17.30 год. по 19.23 год. в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , де також перебував ОСОБА_4 вилучено кристалоподібну речовину, яка являється особливо небезпечною психотропною речовиною PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) загальною вагою 895,71 грама, що відносяться до особливо великих розмірів, яку ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зберігали з метою подальшого збуту, шляхом відправлення її за допомогою поштових операторів ТОВ «Нова Пошта» та ТОВ «Міст Експрес» іншим особам. Згідно ст. 2, 7 Закону України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори від 15.02.1995 року та Списку №2, Таблиці №2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р., PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин обіг, яких заборонено.

07.06.2024 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 08.06.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Слідчий суддя зауважує, що КПК України не встановлює критеріїв визначення обґрунтованості підозри. Однак кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч.5 ст.9 КПК України).

У практиці останнього «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Тобто, стандарт «обґрунтована підозра», який використовується на стадії вирішення питання про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу, є значно нижчим, аніж на стадії вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення після отримання обвинувального акта. Адже обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

Отже, під час перевірки, чи наявна обґрунтована підозра вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, слідчий суддя з`ясовує, чи наявні факти або інформація, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, своїми діями могла вчинити кримінальне правопорушення, а також, чи такі виправдовують подальше розслідування.

Дослідивши обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення, не вирішуючи питання про доведеність вини, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених в судовому засіданні матеріалах, слідчий суддя переконався в тому, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Вказане підтверджується доказами, а саме: протоколом проведення обшуку за адресою АДРЕСА_3 від 07.06.2024; висновком експерта №СЕ-19/120-24/6828 - НЗПРАП від 08.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 07.06.2024; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії накладення арешту на кореспонденцію її огляд та виїмка від 14.05.2024; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії накладення арешту на кореспонденцію її огляд та виїмка від 20.05.2024; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за особою від 20.05.2024; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за місцем від 20.05.2024; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_4 від 22.04.2024 та 20.05.2024; іншими матеріалами досудового розслідування відкриття яких, на даній стадії зашкодить досудовому розслідуванню.

В свою чергу, підозрюваним та стороною захисту не наведено обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на його непричетність до злочину, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або необґрунтованість повідомленої підозри, а за такого на цій стадії досудового розслідування відсутні підстави вважати, що повідомлення про підозру є вочевидь необґрунтованим.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного.

Згідно положень ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За результатами розгляду клопотання, слідчий суддя вважає, що оглянутими матеріалами та прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, а саме: п.1 ч.1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Такий висновок ґрунтується на тому, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років із конфіскацією майна. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, адже суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Також слідчий суддя вважає, що існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, вказана обставина підтверджується тим, що на даний час досудовим розслідування не встановлено усіх свідків та очевидців даного злочину, вказані особи не допитані. Водночас, деякі з них можуть бути відомі ОСОБА_4 , а від так останній як особисто так і через третіх осіб може незаконно впливати на свідків з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати.

Окрім того, на думку слідчого судді існує ризик, зазначений у клопотанні сторони обвинувачення та передбачений, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення, вказане підтверджується тим, що злочинна діяльність ОСОБА_7 , є багатоепізодною до якої причетні інші не встановленні особи. У зв`язку із цим органом досудового розслідування проводяться слідчі дії, спрямовані на встановлення місце знаходження та вилучення речових доказів, насамперед місцезнаходження наркотичних засобів та психотропних речовин, обставин їх купівлі, місця зберігання та обставин їх збуту, обставини одержання грошових коштів від збуту наркотичних засобів, психотропних речовин та місць їх зберігання тощо. Однак, ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей насамперед не відшукані на даний час наркотичні засоби та психотропні речовини, комп`ютерну техніку, мобільні телефони, грошові кошти, одержані від їх реалізації, які маються істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та його результати.

З урахуванням того, що стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням характеру вчинених кримінальних правопорушень, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, характеру та обставин справи, особи підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

На переконання слідчого судді, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, про що клопоче сторона захисту, не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. Окрім того, у слідчого судді відсутні відомості, які б вказували на неможливість утримувати ОСОБА_4 під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України з врахуванням того, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави у вказаному кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню та слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_4 , водночас в задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Керуючись ст. ст.183, 197, 199, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

клопотання сторони обвинувачення задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 06 серпня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1