Справа № 474/201/24
Провадження № 1-кс/474/61/24
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

11.04.24р. с-ще Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув клопотання слідчого у кримінальному провадженні - старшого слідчого СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 03.12.2023р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000112, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про арешт майна, -

встановив:

10.04.2024р. слідчий у кримінальному провадженні - старший слідчий СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_3 (далі - слідчий) звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_4 (далі - прокурор), в рамках кримінального провадження, внесеного 03.12.2023р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000112, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, в якому з метою збереження речових доказів, просить накласти арешт на металеву монтувалку, яка знаходиться в спец. пакеті експертної служби № 4361952 та металеву викрутку, яка знаходиться в спец. пакеті № INZ № 1082354, власником яких є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), заборонивши їх відчуження, розпорядження та користування будь-яким особам.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України, повідомлені про час, дату та місце судового розгляду (повістки про виклик до суду вих №№ 474/201/24/1939/24 та 474/201/24/1940/24 від 10.04.2024р.), про причини неявки не повідомили.

Фактичний власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду (телефонограма № 43 від 10.04.2024р.), про причини неявки не повідомив.

Оскільки, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб, які беруть участь у розгляді клопотання про арешт майна, в судове засідання не перешкоджає розгляду вказаного клопотання, а тому вважаю доцільним розглянути питання про арешт майна без участі вказаних осіб.

Вивчив матеріали клопотання, вважаю встановленим таке.

Як вбачається з матеріалів клопотання, яке подане до суду 10.04.2024р., в строк визначений ч. 5 ст. 171 КПК України, 03.12.2023р. до Відділення поліції № 2 Первомайського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області звернулась ОСОБА_6 із заявою, що 03.12.2023р., близько 21 год. 00 хв., на території житлового домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 в ході виниклого конфлікту, умисно заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За даним фактом СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області розпочате кримінальне провадження, внесене 03.12.2023р. до ЄРДР за № 0000112, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 85-М, у потерпілого ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді ВЧМТ, проникаючого сліпого поранення голови, забою головного мозку важкого ступеню, внутрішньо-мозкової гематоми справа САК, дірчатого перелому орбіти, рани верхнього повіка справа, афотичних порушень, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння.

За даним фактом СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області 08.04.2024р. внесено зміни до ЄРДР за № 0000112, перекваліфікував кримінальний проступок за ч. 1 ст. 125 КК України на злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України.

08.04.2024р. о 17 год. 25 хв. ОСОБА_8 повідомлено про підозру.

09.04.2024р. до СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області із заявою про добровільну видачу металевої монтувалки та металевої викрутки, які є знаряддям вчинення злочину, звернувся ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_3 та металеву викрутку, на підставі ст. 98 КПК України визнано речовими доказами.

Вищевказані обставини підтверджується: витягом з ЄРДР за № 0000112; рапортом помічника чергового Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 від 03.12.2023р.; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.12.2023р.; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 28.03.2024р.; протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею до нього від 28.03.2024р.; висновком експерта Первомайського міжрайонного відділення Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_10 № 85-М від 25.03.2024р.; постановою про внесення змін до ЄРДР у частині правової кваліфікації кримінального правопорушення від 08.04.2024р.; повідомленням про підозру ЛеОСОБА_11 від 08.04.2024р.; письмовою заявою ОСОБА_5 про добровільну видачу, яка не містить дати, місяця та року її складення; постановою про визнання речових доказів та передання їх на зберігання від 09.04.2024р.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Пунктами 1 та 3 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При чому ч. 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, причому у даному випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.ч. 10 та 11 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частинами 1, 2 та 3 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

В сукупності вищевикладеного вважаю, що слідчий довів необхідність арешту вищевказаного майна з метою збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вирішення спору, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому є достатні підстави для задоволення клопотання.

Водночас слід роз`яснити учасникам кримінального провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 175, 369-372 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні - старшого слідчого СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 03.12.2023р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000112, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на металеву монтувалку, яка знаходиться в спец. пакеті експертної служби № 4361952 та металеву викрутку, яка знаходиться в спец. пакеті № INZ № 1082354, власником яких є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), заборонивши їх відчуження, розпорядження та користування будь-яким особам.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1