Справа №295/7702/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0002960 від 27.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року представник заявника звернувся до суду з указаним клопотанням, в якому просить скасувати арешт і безоплатно повернути транспортний засіб марки Volkswagen, р/н НОМЕР_1 , його власнику ОСОБА_4 .

Вимоги клопотання мотивовані тим, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 29.09.2023 накладено арешт на транспортний засіб марки Volkswagen, р/н НОМЕР_2 , який фактично перебуває у власності ОСОБА_4 , але у зв`язку з накладеним арештом він не може використати своє право користування автомобілем. Вказаний автомобіль був оглянутий екпертами НДЕКЦ МВС України, а тому відпала потреба в арешті автомобіля.

У судове засідання заявник та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином, представник заявника надав до суду письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вказавши про підтримання вимог клопотання.

Слідчий та прокурор, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання також не з`явилися.

Від прокурора надійшла до суду письмова заява про проведення розгляду клопотання без його участі та викладено заперечення проти задоволення клопотання, вказавши, що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні не закінчено, а тому в подальшому може виникнути необхідність у проведенні додаткових експертиз з майном, зазначеним у клопотанні.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що в справі № 295/13292/23 ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 29.09.2023 задоволено клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 , винесене в кримінальному провадженні № 0002960 про арешт майна та накладено арешт на транспортний засіб, а саме: автомобіль Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), та фактично перебував у користуванні ОСОБА_4 , з метою недопущення відчуження, розпорядження та користування зазначеним транспортним засобом.

Підставою накладення арешту на майно слідчим суддею зазначено, що воно визнано речовим доказом зазначеного кримінального правопорушення і арешт наведеного майна зумовлений метою та підставами застосування заходу забезпечення кримінального провадженні у вигляді арешту майна.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, нормами КПК України визначені виключно дві підстави коли арешт майна має бути скасованим повністю або частково, а саме, якщо відпали підстави його застосування або арешт було накладено необґрунтовано.

Слідчий органу досудового розслідування уповноважений, зокрема, проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого (ст. 40 КПК України).

З огляду на те, що майно, яке перебуває під арештом, відповідаючи критеріям ст. 98 КПК України, відноситься до речових доказів та є знаряддям кримінального правопорушення, а скасування арешту на нього може призвести до втрати даних речових доказів у кримінальному провадженні № 0002960 та арешт на нього було накладено обгрунтовано, необхідність у накладенні арешту полягає в збереженні речових доказів, що передбачено ч. 2 ст. 170 КПК України, потреба у застосуванні арешту на вказане майно не відпала, про що свідчить зміст заяви прокурора, тому вимоги клопотання є передчасними і підстав для скасування арешту не вбачається.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 174 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0002960 від 27.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1