Справа № 336/1786/24
Пр.1-кс/336/253/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_4, розглянула скаргу ОСОБА_1 на дії старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИЛА:

13.02.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, за змістом якої просить:

1) зважити на її звернення до ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області 05.02.2024 за фактом протиправних дій старшого дізнавача СД ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області майором поліції ОСОБА_2, визначених ст. 364 КК України;

2) визнати дії старшого дізнавача ОСОБА_2 як протизаконні та кваліфіковані ст. 364 КК України;

3) притягнути до відповідальності старшого дізнавача ОСОБА_2 за фактом зловживання та явне використання свого службового становища з корисливою метою відповідно до ст. 364 КК України;

4) притягнути до відповідальності старшого лейтенанта поліції оперуповноваженого СКП ОП № З ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 до відповідальності за ч.4 ст.277 ЦКУ для спростування недостовірної інформації та за використання службового становища з корисливою метою відповідно до ст. 364 КК України;

5) зобов`язати старшого дізнавача ОСОБА_2 повернути копії з договору купівлі-продажу мого будинку на ім`я заявниці та обкладинки технічного паспорта на будинок АДРЕСА_1 ; першої сторінки, плану земельної ділянки, плану будівель.

Справу передано в провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 на підставі відповідного протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 13.02.2024. (ЄУН №336/1786/24).

Ухвало слідчої судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_6 19.02.2024 постановлено заяву про самовідвід слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 задовольнити, відвести слідчого суддю Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 від розгляду судового провадження за скаргою ОСОБА_1 про зловживання старшим дізнавачем сектору дізнання відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2, передати судове провадження за скаргою ОСОБА_1 про зловживання старшим дізнавачем сектору дізнання відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 іншому слідчому судді, визначеному в порядку ст. 35 КПК України, для її вирішення по суті.

Так, справу передано в провадження слідчої судді ОСОБА_4 20.02.2024 на підставі відповідного протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 20.02.2024. 21.02.2024 слідчою суддею ОСОБА_4 заявлено заяву про самовідвід по скарзі ОСОБА_1 від 13.02.2024.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 від 22.02.2024 заяву про самовідвід слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 задоволено, постановлено відвести слідчого суддю Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 у провадженні за скаргою ОСОБА_1 від 12.02.2024, що надійшла до суду 13.02.2024. Постановлено передати судове провадження за вказаною скаргою ОСОБА_1 до канцелярії суду для здійснення авторозподілу в порядку ст. 35 КПК України.

На підставі протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 23.02.2024, присвоєно ЄУН судової справи №336/1786/24, провадження - 1-кс/336/253/2024 й передано у вказану дату на розгляд визначеному слідчому судді - ОСОБА_4

Так, за змістом скарги ОСОБА_1 містить доводи про протиправні, на думку заявниці, дії старшого дізнавача ОСОБА_2 при розгляді її заяви від 05.02.2024 про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, яку (заяву) направлено за належністю до територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі. На думку заявниці, старшою дізнавачкою ОСОБА_2 скоєно дії кримінального характеру, з перевищенням влади та з використанням службового становища, з корисливою метою, що свідчать про вчинення злочину, передаченого ст. 364 КК України. На підставі наведеного, з посиланням на ст. 306-307 КПК України заявниця просить задовольнити скаргу відмовідно до наведених вище вимог.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї письмові, перевіривши її відповідність вимогам кримінально-процесуального закону України, слідчий суддя встановив наявність підстав для відмови у відкритті провадження за поданою скаргою на підставі такого.

Розглядаючи скаргу, слідчий суддя виходить з того, що за змістом ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні ч.2 ст.55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14.12.2011 №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, унормований ч.1 ст.303 КПК України, відповідно до якої на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Слідчий суддя виходить з того, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді у строки, визначені ч.1 ст.304 КПК України, зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо дій, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Зі змісту поданої скарги слідує, що така скарга подана не в силу п. 9-1 ч.1 ст. 303 КПК України. Скаржником порушено вимоги, які не входять до переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені на стадії досудового провадження, як визначено ч.1 ст.303 КПК України.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 §1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст.6 §1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» від 12 липня 2001 року).

Згідно із ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню. Тому встановлено підстави для відмови у відкритті провадження у скарзі у зв`язку з тим, що вказана скарга не може бути предметом судового розгляду в порядку ч.1 ст.303 КПК України та не є компетенцією слідчого судді.

На виконання ч.5 ст.304 КПК України копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Разом з цим, слідчий суддя наголошує на необхідності дотримання правил підсудності при зверненні до суду в порядку ст.303 КПК України. Так, відповідно до вимог ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Керуючись ст. 24, 26, 28, 303-304, 306, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого дізнавача сектору дізнання відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_2

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копію ухвали негайно надіслати особі, яка подала скаргу.

Слідчий суддя ОСОБА_4