Провадження № 1-кс/686/4000/24
У Х В А Л А
06 травня 2024 року м. Хмельницький
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 02.03.2024 громадянин України ОСОБА_4 , діючи умисно та за власною ініціативою, в порушення ст. 68 Конституції України, ст.ст. 1, 9, 24 Закону України від 20.02.2003 № 549-IV «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», не будучи суб`єктом міжнародної передачі товарів та не маючи відповідного дозволу або висновку Державної служби експортного контролю України на право здійснення міжнародних передач товарів подвійного призначення, перебуваючи в приміщенні міського відділення поштового зв`язку № 27 м. Хмельницький Хмельницької дирекції АТ «Укрпошта», що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Залізняка, 8, умисно оформив та передав працівнику об`єкта поштового зв`язку для експорту за межі митного кордону України до Республіки Польща міжнародне поштове відправлення № EA290050635UA, в якому знаходились:
- авіагоризонт «АГК-47Б» (комбінований прилад, що складається з трьох приладів, змонтованих в одному корпусі: авіагоризонту, покажчика повороту та покажчика ковзання, та призначений для визначення положення літального апарату, використовується на літаках «Ан-2», «Ан-3», гвинтокрилах «Ми-2», «Ми-4», «Ми-6», «Ка-25», «Ка-26»;
- перетворювач напруги «ПАГ-1Ф» з комплектом електрощіток та паспортом виробу (призначений для живлення авіагоризонтів та інших спеціальних установок, які застосовуються на літаках і вертольотах «Ан-24», «Мі-10», «Мі-6А»);
- трьохстрілочний електричний моторний покажчик «УКЗ-1» (комбінований прилад, що вимірює тиск палива, мастила та температуру мастила і служить для дистанційного контролю роботи двигуна літака), які є товарами подвійного призначення та підлягають державному експертному контролю, вказавши при цьому, що вмістом відправлення є «елементи декору лампочки».
В подальшому, 06.03.2024, вказане поштове відправлення прослідувало в зону митного контролю митного посту «УкрПошта» Київської митниці Держмитслужби, на території ДОПП АТ «Укрпошта», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Г. Кірпи, 2, де при митному оформленні було оглянуто співробітниками митниці та затримано як таке, що підлягає спеціальному митному контролю, оскільки дозвільні документи на право переміщення через митний кордон України товарів подвійного призначення у відправленні відсутні.
02.05.2024 в ході проведення тимчасового доступу до речей і документів Київської митниці Держмитслужби (код 43337359, юридична адреса м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, 8-А) вилучено:
- авіагоризонт «АГК-47Б» з маркуваннями на корпусі «АГК -47Б № 054193 36В 400ГЦ»;
- трьохстрілочний електричний моторний покажчик «УКЗ-1» та пакування, а саме пакет з полімерного матеріалу темно-зеленого кольору.
- посилка (упакування) № EA290050635UA з наклеєним на нею супровідним документом (митною декларацією CN23);
- акт поштового огляду форма 51 на 1 арк.;
- акт взяття проб (зразків) товарів від 10.03.2024 на 1 арк.;
- митна декларація CN23 від 02.03.2024 на 1 арк.
Прокурор в судове засідання не з`явилася, проте в її клопотанні міститься прохання про розгляд справи за її відсутності, просить його задовольнити.
Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
З матеріалів клопотання слідує, що вилучені речі можуть бути використаними як доказ та мають важливе значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
А тому слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цій стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Отже, обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Ненакладення арешту на вилучене майно із забороною права на відчуження, розпорядження та користування майном або менш обтяжливий спосіб його накладення може призвести до втрати доказів у кримінальному провадженні і перешкодить досягненню мети кримінального провадження.
Разом із цим, слідчий суддя зазначає, що арешт майна є тимчасовим заходом. У разі встановлення обставин, за яких в подальшому застосуванні цього заходу буде відсутня потреба, він може бути скасований повністю або частково слідчим суддею, зокрема за клопотанням власника майна.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
- авіагоризонт «АГК-47Б» з маркуваннями на корпусі «АГК -47Б № 054193 36В 400ГЦ»;
- трьохстрілочний електричний моторний покажчик «УКЗ-1» та пакування, а саме пакет з полімерного матеріалу темно-зеленого кольору.
- посилку (упакування) № EA290050635UA з наклеєним на нею супровідним документом (митною декларацією CN23);
- акт поштового огляду форма 51 на 1 арк.;
- акт взяття проб (зразків) товарів від 10.03.2024 на 1 арк.;
- митну декларацію CN23 від 02.03.2024 на 1 арк.
Виконання ухвали покласти на слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту ВУ СБУ в Хмельницькій області ОСОБА_5 .
Ухвала про арешт виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя