Справа № 484/1109/24
Провадження № 1-кп/484/206/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.05.2024 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайськ Миколаївської області кримінальне провадження № 0000208 від 19.02.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Саргіно Вельського району, Архангельської області, РФ, громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

09.02.2024 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільненого з випробуванням строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан, який був неодноразово продовжений та діяв станом на 19 лютого 2024 року.

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 19.02.2024 близько 16 години ОСОБА_3 , знаходився в приміщенні магазину «Продукти-153» ТОВ «АТБ-маркет», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де здійснивши покупки, підійшов до камери зберігання речей покупців. Дістаючи належні йому речі з комірки №42 ОСОБА_3 побачив комірку №49, з ключем в дверцятах, в якій зберігалася сумка з речами, яка належать ОСОБА_5 та вирішив її викрасти.

Реалізуючи задумане, ОСОБА_3 пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізуючи прямий умисел на викрадення майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, відчинивши комірку №49, повторно викрав сумку з раніше вживаними речами.

Викравши, раніше вживані, речі: жіночий гольф, вартістю 83,33 грн., медичний халат, вартістю 216,67 грн., медичну шапку, вартістю 30 грн, жіночі джинси, вартістю 373,33 грн., жіночі спортивні кеди, вартістю 233,33 грн., ОСОБА_3 з місця злочину зник, розпорядившись ними на власний розсуд.

В результаті крадіжки потерпілій ОСОБА_5 завдано матеріальних збитків на загальну суму 936,66 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

Викладене цілком підтверджено в судовому засіданні поясненнями обвинуваченого, який визнав свою вину повністю, підтвердив те, що дійсно вчинив таємне викрадення чужого майна за умов та обставин, викладених вище. У скоєному щиро кається, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 та її законний представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, надали письмові заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність, а покарання обвинуваченому призначити на розсуд суду. При цьому заначили, що матеріальні збитки відшкодовані, цивільний позов заявляти не бажають .

Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого йому органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно ст.12 КК України відносяться до кримінальних правопорушень: за ч.4 ст. 185 - до тяжких злочинів.

З урахуванням вимог ст.65 КК України, виходячи з обставин вчинення кримінальних правопорушень, з урахуванням особи обвинуваченого, який будучи раніше судимим вчинив тяжкий злочин в період відбуття іспитового строку, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а перебуває на обліку у лікаря нарколога КПП Первомайське ПЦМБЛ з 06.0.2022 року з діагнозом F 11.26 (наркозалежний), не працює, характеризується посередньо по місцю проживання, щире каяття обвинуваченого, позицію прокурора та потерпілої та її законного представника, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.02.2024 року, остаточно призначивши покаранні у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався. Оскільки клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу в ході судового розгляду кримінального провадження не надходило, суд, керуючись засадами змагальності та диспозитивності кримінального провадження, не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу за власною згідно даного вироку суду.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі ч.2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені судові витрати на залучення експертів для проведення: товарознавчої експертизи за №СЕ-19/115-24/3193-ТВ від 21.02.2024 року в сумі 6058,24 грн.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 369 - 371 , 373 - 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.4 ст. 185 КК України - позбавлення волі на строк 5 /п`ять/ років.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.02.2024 року, остаточно призначивши покаранні у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу фактичного затримання ОСОБА_3 на виконання цього вироку.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави витрати за проведення товарознавчої експертизи за №СЕ-19/115-24/3193-ТВ від 21.02.2024 року в сумі 6058 (шість тисяч п`ятдесят вісім) гривень 24 копійки.

Речові докази раніше вживані, речі: жіночий гольф, медичний халат, медичну шапку, жіночі джинси, жіночі спортивні кеди передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 згідно її зберігальної розписки від 19.02.2024 року - залишити останній.

Речовий доказ по кримінальному провадженню №0000208 компакт диск «АТБ» з відеозаписами камер відео спостереження магазину «Продукти-153» ТОВ «АТБ-маркет» - залишити в матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1