Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1824/24

Номер провадження: 1-кс/511/448/24

08.05.2024 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, скаргу командира військової частнини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області від 15.01.2015 року про закриття кримінального провадження ,

ВСТАНОВИВ:

01.05.2024 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана скарга, згідно якої командир військової частнини НОМЕР_1 ОСОБА_4 просить скасувати постанову слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області від 15.01.2015 року про закриття кримінального провадження №0002012 від 12.12.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2, ч.1 ст.185 КК України, оскільки вважає вказане рішення слідчого незаконним, необгрунтованим та безпідставним, а також прийнятим з порушенням вимог КПК України. Викрадене майно знаходиться на балансі в/ч.

Позиція учасників розгляду скарги.

Командир військової частнини А1283 ОСОБА_4 та представник в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_5 через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, вимоги скарги підтримали.

Слідчий СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду скарги.

Частина третя статті 306 КПК України визначає, що відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду скарги.

Пункт 4 частини 1 статті 303 КПК України визначає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Як вбачається з наданих для огляду матеріалів кримінального провадження №0002012, 12.12.2014 року до Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення про те, що 12.12.2024 року у денний час об`їзді полів МТС ТОВ "Обрій" в с.П-Євдокієвка Роздільнянського району Одеської області було виявлено намагання викрадення телефоного кабелю невідомою особою.

15.01.2015 року слідчим було прийнято постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку з вітсутністю складу кримінального правопорушення.

Разом з цим, згідно диспозиції статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (частина 2 статті 9 КПК).

При проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають обсяг відомостей та фактів, які належить перевірити, які, за їх переконанням, будуть достатніми для прийняття вмотивованого рішення.

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду в ухвалі від 25 листопада 2022 року по справі № 991/1798/22, зазначила, що правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття. Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

У свою чергу, слідчий суддя, на якого Кримінальним процесуальним кодексом України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

При дослідженні матеріалів скарги та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчий передчасно прийняв рішення про закриття кримінального провадження та вказане рішення не відповідає вимогам статті 110 КПК України, зокрема, не містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, а тому слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення скарги командира військової частнини НОМЕР_1 ОСОБА_3 .

Крім того , слідчий суддя зазначає, що матеріали кримінального провадження не містять відомостей про своєчасне направлення копії вказаної постанови потерпілій особі, що привело до позбавлення права ознайомитися з постановою, та у разі незгоди своєчасно оскаржити її.

При цьому, у пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто потребує під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Керуючись статтями 110, 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу командира військової частнини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області від 15.01.2015 року про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 від 15.01.2015 року про закриття кримінального провадження №0002012 від 12.12.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 1 ст. 185 КК України.

Повернути до Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області матеріали кримінального провадження №0002012 від 12.12.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 1 ст. 185 КК України для продовження проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1