Справа № 214/3811/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2024 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000871 від 06.07.2023, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки

м. Владивосток, російської федерації, громадянство Україна, має професійно-технічну освіту, не працевлаштованої, не заміжньої, має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої згідно ст. 89 КК України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2024 року до провадження Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.302, ч.2 ст. 303 КК України, та угодою про визнання винуватості між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_3 , за участі її захисника ОСОБА_6 , укладеної 23 квітня 2024 року, у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000871 від 06 липня 2023 року.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості від 23 квітня 2024 року, укладеної між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_3 , останній 11 квітня 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.302, ч.2 ст. 303 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно з початку червня 2023 року, більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на створення та утримання місць розпусти з метою наживи.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на створення та утримання місця розпусти з метою отримання прибутку, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій у сфері культурного, духовного життя суспільства та громадської моралі, моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб, спрямований на порушення моралі суспільства щодо зв`язків між людьми для задоволення статевих потреб на основі особистої симпатії, усвідомлюючи небезпеку своїх дій, яка полягає у приниженні честі й гідності, створення загрози поширення небезпечних хвороб, переслідуючи корисливий мотив, використовуючи орендовані квартири за адресами: АДРЕСА_3 , та АДРЕСА_4 , ОСОБА_3 створила та утримувала місця розпусти за наступних обставин.

ОСОБА_3 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою забезпечення функціонування створеного місця розпусти, тобто його утримання за попередньою змовою з невстановленою особою, підшуковувала осіб, бажаючих ним скористатись, розміщувала оголошення на сайтах « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та « ІНФОРМАЦІЯ_4 » про надання послуг сексуального характеру з меркантильним мотивом на території м. Кривого Рогу, в яких викладала фотографії в нижній білизні повій, які працювали в місцях розпусти, де для зв`язку залишала номери телефонів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та перелік інтимних послуг, які пропонувалися з метою задоволення власних потреб.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст.302 КК України, за ознаками: створення та утримання місць розпусти.

Крім цього, у період часу з червня 2023 року по 11 березня 2024 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливим умислом, вступила у попередню змову, вирішила займатись сутенерством групою осіб, тобто вчиняти дії із забезпечення заняттям проституцією іншими особами, реалізуючи діяльність з утворення умов для зайняття проституцією, що полягала в підшуканні осіб жіночної статі, що мали б намір надавати послуги сексуального характеру за грошову винагороду (заняття проституцією), після чого особисто здійснювати дії із забезпечення заняття проституцією іншою особою.

Надалі, з метою досягнення мети, що полягала у діяльності закладу розпусти та надання послуг сексуального характеру (зайняття проституцією) в орендованих квартирах за адресами: АДРЕСА_3 , та АДРЕСА_4 , ОСОБА_3 вчиняла дії, направлені на функціонування закладів та отримання прибутку, що полягало у веденні фінансової звітності незаконної діяльності з надання інтимних послуг, рекламуванні інтимних послуг в мережі Інтернет, пошук клієнтів та посередництві з особами жіночої статі для вступу з ними у статевий зв`язок, видачі заробітної плати, складанні графіків виходу на роботу жінок, що надають інтимні послуги, контролі за їх виходом на роботу тощо.

З червня 2023 року по 11 березня 2024 року ОСОБА_3 , спільно з невстановленою особою, розміщували в мережі Інтернет оголошення про надання оплачуваних інтимних послуг, зазначаючи телефонний номер: НОМЕР_3 , крім цього, здійснювали пошук для залучення до зазначеної діяльності осіб жіночої статі.

В період часу з червня 2023 року по 11 березня 2024 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , спільно з невстановленою особою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на зайняття сутенерством із залученням декількох осіб, діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, здійснила всі належні заходи для створення умов надання послуг сексуального характеру та переконала в доцільності та вигідності зайняття проституцією ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , які погодилися на пропозицію про працевлаштування, в якості повій з метою отримання грошової винагороди. При цьому, із зазначеними дівчатами домовилась про те, що вартість однієї години сексуальних послуг з клієнтом буде становити від 1500 грн., із яких вони будуть отримувати відсоток від загальної суми, отриманої від кожного клієнта.

Таким чином, ОСОБА_3 , за попередньою змовою з невстановленою особою, будучи сутенеркою, здійснювала дії, направлені на забезпечення зайняття проституцією ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , а саме: здійснювала пошук клієнтів та посередництво для вступу з ними у статевий зв`язок у тому числі, розміщувала оголошення в мережі Інтернет з пропозицією інтимних послуг, вела фінансову звітність незаконної діяльності з надання інтимних послуг, тощо, за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 .

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 303 КК України, за ознаками: сутенерство (дії особи по забезпеченню заняття проституцією іншою особою), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім цього, ОСОБА_3 , повторно з грудня 2023 року, точної дати не встановлено, маючи умисел, направлений на втягнення осіб у зайняття проституцією, з використанням їх уразливого стану, а також на створення та утримання місць розпусти і надання таких місць для здійснення розпусних дій, з метою наживи, вирішила винаймати приміщення у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, в яких дівчата, під її контролем, будуть надавати платні сексуальні послуги незнайомим особам чоловічої статі, за що будуть віддавати, згідно заздалегідь обумовлених умов, від п`ятдесяти відсотків грошових коштів, які будуть виручені ними за надання послуг сексуального характеру.

Реалізуючи умисел, ОСОБА_3 за рекламними оголошеннями у не встановлений час знайшла приміщення за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 .

Продовжуючи злочинний намір, ОСОБА_3 підшукувала осіб жіночої статі, які внаслідок виниклих особистих та сімейних обставин перебували в уразливому стані, викликаному їх тяжким матеріальним становищем та втягувала їх в зайняття проституцією, забезпечуючи систематичне надання ними сексуальних послуг у приміщенні вказаного будинку; підшукувала клієнтів шляхом розміщення оголошень в мережі «Інтернет» про надання послуг сексуального характеру; розміщувала оголошення в мережі «Інтернет» про пошук дівчат для роботи, отримувала кошти, виручені від надання сексуальних послуг, розподіляючи їх між жінками, яких вона втягнула у зайняття проституцією.

Так, приблизно у грудні 2023 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , з метою незаконного збагачення, що полягало в сутенерстві та утриманні заздалегідь організованих місць розпусти, в телефонній розмові проінформувала ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про можливість великих заробітків при зайнятті проституцією, при цьому, пообіцяла забезпечувати її місцем для надання сексуальних послуг в м. Кривому Розі, за що ОСОБА_7 , у разі надання згоди на пропозицію ОСОБА_3 , повинна віддавати останній п`ятдесят відсотків заробітку з кожного клієнта.

ОСОБА_7 , перебуваючи у тяжкому матеріальному становищі, що обумовлювало її уразливий стан, розраховуючи на легкість і доступність отримання заробітку, шляхом зайняття проституцією, була змушена погодитись на пропозицію ОСОБА_3 .

Після цього ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на зайняття сутенерством, вчинила дії щодо забезпечення зайняття проституцією ОСОБА_7 в орендованих нею приміщеннях за вищевказаними адресами, а саме: забезпечення охороною, підшукування для ОСОБА_7 клієнтів, надавала клієнтам у разі необхідності презервативи, для використання під час статевих актів, отримувала від клієнтів грошові кошти, в якості винагороди за надання сексуальних послуг ОСОБА_7 .

Крім того, приблизно у грудні 2023 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , з метою незаконного збагачення, що полягало в сутенерстві та утриманні заздалегідь організованих місць розпусти, в телефонній розмові проінформувала ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про можливість великих заробітків при зайнятті проституцією, при цьому, пообіцяла забезпечувати її місцем для надання сексуальних послуг в м. Кривий Ріг, за що ОСОБА_8 у разі надання згоди на пропозицію ОСОБА_3 , повинна віддавати їй п`ятдесят відсотків заробітку з кожного клієнта.

ОСОБА_8 , перебуваючи у тяжкому матеріальному становищі, що обумовлювало її уразливий стан, розраховуючи на легкість і доступність отримання заробітку, шляхом зайняття проституцією, була змушена погодитись на пропозицію ОСОБА_3 .

Після цього ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на зайняття сутенерством, вчинила дії щодо забезпечення зайняття проституцією ОСОБА_8 в орендованих нею приміщеннях за вищевказаними адресами, а саме: забезпечення охороною, підшукування для ОСОБА_8 клієнтів, надання клієнтам у разі необхідності презервативів, для використання під час статевих актів, отримування від клієнтів грошових коштів в якості винагороди за надання сексуальних послуг ОСОБА_8 .

Крім того, приблизно у березні 2024 року, точного часу розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , з метою незаконного збагачення, що полягало в сутенерстві та утриманні заздалегідь організованих місць розпусти, в телефонній розмові проінформувала ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , про можливість великих заробітків при зайнятті проституцією, при цьому пообіцяла забезпечувати її місцем для надання сексуальних послуг в м. Кривий Ріг, за що ОСОБА_9 , у разі надання згоди на пропозицію ОСОБА_3 , повинна віддавати їй п`ятдесят відсотків заробітку з кожного клієнта.

ОСОБА_9 , перебуваючи у тяжкому матеріальному становищі, що обумовлювало її уразливий стан, розраховуючи на легкість і доступність отримання заробітку, шляхом зайняття проституцією, була змушена погодитись на пропозицію ОСОБА_3 .

Після цього ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на зайняття сутенерством, вчинила дії щодо забезпечення зайняття проституцією ОСОБА_9 в орендованих нею приміщеннях за вищевказаними адресами, а саме: забезпечення охороною, підшукування для ОСОБА_9 клієнтів, надання клієнтам у разі необхідності презервативів, для використання під час статевих актів, отримування від клієнтів грошових коштів в якості винагороди за надання сексуальних послуг ОСОБА_9 .

Крім того, приблизно з березня 2024 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , з метою незаконного збагачення, що полягало в сутенерстві та утриманні заздалегідь організованих місць розпусти, в телефонній розмові проінформувала ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , про можливість великих заробітків при зайнятті проституцією, при цьому пообіцяла забезпечувати її місцем для надання сексуальних послуг в м. Кривий Ріг, за що ОСОБА_10 , у разі надання згоди на пропозицію ОСОБА_3 , повинна віддавати їй п`ятдесят відсотків заробітку з кожного клієнта.

ОСОБА_10 , перебуваючи у тяжкому матеріальному становищі, що обумовлювало її уразливий стан, розраховуючи на легкість і доступність отримання заробітку, шляхом зайняття проституцією, була змушена погодитись на пропозицію ОСОБА_3 .

Після цього ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на зайняття сутенерством, вчинила дії щодо забезпечення зайняття проституцією ОСОБА_10 в орендованих нею приміщеннях за вищевказаними адресами, а саме: забезпечення охороною, підшукування для ОСОБА_10 клієнтів, надання клієнтам у разі необхідності презервативів, для використання під час статевих актів, отримування від клієнтів грошових коштів в якості винагороди за надання сексуальних послуг ОСОБА_10 .

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 303 КК України, за ознаками: втягнення особи в заняття проституцією, вчинені повторно.

Разом з тим, підозрювана ОСОБА_3 визнала свою винуватість у вказаних вище діяннях, а сторонами угоди останній узгоджене покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.302, ч.2 ст.303 КК України, а саме:

за ч.2 ст.302 КК України 2 роки позбавлення волі;

за ч.2 ст.303 КК України 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк та покласти на неї обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 23 квітня 2024 року.

Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_6 , кожний окремо, в підготовчому судовому засіданні підтримали позицію прокурора з приводу затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд, вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши зміст обвинувального акта та угоди про визнання винуватості від 23 квітня 2024 року, матеріали кримінального провадження, вважає, що угода про визнання винуватості затвердженню не підлягає за наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Пунктом першим та третім частини сьомої ст.474 КПК України визначено, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості від 23 квітня 2024 року, ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винною у створенні та утриманні місць розпусти, що кваліфіковано стороною обвинувачення за ч.2 ст.302 КК України, за наступних обставин.

Приблизно з початку червня 2023 року, більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на створення та утримання місць розпусти з метою наживи.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на створення та утримання місця розпусти з метою отримання прибутку, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій у сфері культурного, духовного життя суспільства та громадської моралі, моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб, спрямований на порушення моралі суспільства щодо зв`язків між людьми для задоволення статевих потреб на основі особистої симпатії, усвідомлюючи небезпеку своїх дій, яка полягає у приниженні честі й гідності, створення загрози поширення небезпечних хвороб, переслідуючи корисливий мотив, використовуючи орендовані квартири за адресами: АДРЕСА_3 , та АДРЕСА_4 , ОСОБА_3 створила та утримувала місця розпусти за наступних обставин.

ОСОБА_3 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою забезпечення функціонування створеного місця розпусти, тобто його утримання за попередньою змовою з невстановленою особою, підшуковувала осіб, бажаючих ним скористатись, розміщувала оголошення на сайтах « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та « ІНФОРМАЦІЯ_4 » про надання послуг сексуального характеру з меркантильним мотивом на території м. Кривого Рогу, в яких викладала фотографії в нижній білизні повій, які працювали в місцях розпусти, де для зв`язку залишала номери телефонів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та перелік інтимних послуг, які пропонувалися з метою задоволення власних потреб.

Крім того, в угоді про визнання винуватості від 23 квітня 2024 року сторони дійшли згоди на призначення ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.302 КК України 2 роки позбавлення волі; за ч.2 ст.303 КК України 4 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк та покласти на неї обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Разом з тим, диспозицією ч.1 ст.302 КК України визначено кримінальну відповідальність за створення або утримання місць розпусти, а також звідництво для розпусти, а санкцією цієї частини статті визначено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до двох років.

А диспозицією ч. 2 цієї статті визначено кримінальну відповідальність за вчинення тих самих дій, вчинені з метою наживи або особою, раніше судимою за це кримінальне правопорушення, або вчинені організованою групою, а санкцією цієї частини статті визначено покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Отже, кваліфікований вид кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.302 КК України, має місце коли вказані вище дії вчинено: з метою наживи; особою, раніше судимою за це кримінальне правопорушення; організованою групою.

Разом з тим, зі змісту угоди про визнання винуватості від 23 квітня 2024 року вбачається, що дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.302 КК України, за ознаками: створення та утримання місць розпусти, що не відповідає диспозиції ч.2 ст.302 КК України, оскільки стороною обвинувачення не зазначено жодну кваліфікуючу ознаку, яка б давала можливість визначити кваліфікацію дій ОСОБА_3 саме за ч.2 ст.302 КК України.

На переконання суду такі обставини свідчать про те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_3 , укладеної 23 квітня 2024 року за участю захисника ОСОБА_6 , не відповідають вимогам Кримінального кодексу України, а також умови цієї угоди порушують права та інтереси ОСОБА_3 , що стосується характеру її обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.302 КК України, за обставинами, зазначеними у вказаній вище угоді.

Отже, на підставі п.п.1, 3 ч.7 ст.474 КПК України, суд приходить до висновку про відмову в затвердженні вищезазначеної угоди про визнання винуватості від 23 квітня 2024 року в кримінальному провадженні №0000871, оскільки умови цієї угоди суперечать вимогам Кримінального кодексу України, а також порушують права та інтереси обвинуваченої ОСОБА_3 .

Разом з тим, відповідно до ч.7 ст.474 КПК України, у разі відмови в затвердженні угоди судове провадження продовжується у загальному порядку. Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314, 376, 472,474 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_3 , за участі її захисника ОСОБА_6 , укладеної 23 квітня 2024 року.

Відновити процесуальні дії по кримінальному провадженню №0000871 від 06.07.2023 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України, та продовжити судове провадження в загальному порядку.

Ухвала суду набирає чинності негайно і окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений о 09 год. 35 хв. 20 травня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1