Справа 556/3529/23
Номер провадження 1-кп/556/4/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2024

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Володимирець матеріали кримінального провадження №0000318 від 11.10.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, не військовозобов"язаного, освіта середня, пенсіонера, раніше не судимого,-

за ст. 126-1 КК України,-

Встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, систематично вчиняв дії психологічного та фізичного насильства над своєю сестрою - ОСОБА_6 , що проявлялось у словесних образах потерпілої нецензурними словами, погрозою фізичної розправи, штовханнях, внаслідок чого, остання зазнала психологічних та фізичних страждань, а також погіршення якості життя потерпілої.

Так, 24.04.2023, близько 05 год. 11 хв., ОСОБА_4 , за місцем проживання в АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство в сімї відносно своєї сестри ОСОБА_6 , а саме: ображав нецензурною лайкою, шарпав за одяг, внаслідок чого останній завдано шкоду психологічному здоров`ю, та відповідно до винесеної постанови Володимирецьким районним судом Рівненської області від 16.06.2023 справа №556/1329/23 номер провадження 3/556/663/2023, ОСОБА_4 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП

Також, 04.05.2023, близько 11 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку за місцем постійного проживання, вчинив відносно ОСОБА_6 домашнє насильство, а саме: нецензурно висловлювався в її адресу, голосно кричав, штовхався, на зауваження не реагував, внаслідок чого останній завдано шкоду психологічному здоров`ю, та відповідно до винесеної постанови Володимирецьким районним судом Рівненської області від 07.07.2023 справа №556/1346/23 номер провадження 3/556/672/2023, ОСОБА_4 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім цього, 01.07.2023, близько о 12 год 03 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в житловому приміщенні за місцем проживання, вчиняв домашнє насильство щодо своєї сестри ОСОБА_6 , а саме: нецензурно висловлювався в її адресу, погрожував фізичною розправою, на зауваження не реагував, внаслідок чого останній завдано шкоду психологічному здоров`ю, та відповідно до винесеної постанови Володимирецьким районним судом Рівненської області від 11.08.2023 справа №556/1991/23 номер провадження 3/556/993/2023 ОСОБА_4 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Надалі, 30.09.2023, близько о 00 год. 24 хв., ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», перебуваючи за місцем проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, систематично, цілеспрямовано, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, вчинив психологічне та фізичне насильство відносно своєї сестри ОСОБА_4 у вигляді словесних образ, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурної лайки, що спричинило приниження гідності потерпілої та завдало їй психологічних страждань, шарпання за верхній одяг та погрозою фізичної розправи, що спричинило потерпілій психологічні страждання та погіршення якості її життя, які виразились у втомі, фізичному дискомфорті, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживаннях, штовхання руками внаслідок чого ОСОБА_4 , отримала психологічне та фізичне насильство.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у вчиненні домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах (сестри), що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності, погіршення якості життя потерпілої особи ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вини у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав і суду пояснив, що вони з потерпілою проживають в одному будинку, це його рідна сестра. Дійсно між ними були сварки, під час яких вживав нецензурні слова, ОСОБА_6 викликала поліцію. Потерпілу з дому не виганяв, не штовхав.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 ствердила, що обвинувачений неодноразово виганяв її з хати, бив, ображав нецензурними словами, після чого їй було погано, піднімався тиск. Неодноразово викликала поліцію. 30.09.2023 також висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, погрожував, кидав у неї банки, вимушена була утікати з хати.

Крім показів потерпілої, винність ОСОБА_4 стверджується також:

- Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000318 від 11.10.2023;

- постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 16.06.2023 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП;

- постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 07.07.2023 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП;

- постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 11.08.2023 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.10.2023, де потерпіла ОСОБА_6 розповіла і показала, як обвинувачений 24.04.2023, 04.05.2023, 01.07.2023, 30.09.2023 вчиняв відносно неї домашнє насильство: шарпав за одяг, виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.12.2023, де ОСОБА_4 розповів та показав, як вчиняв відносно ОСОБА_6 домашнє насильство.

Дослідивши повно, всебічно й неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена в судовому засіданні і його дії вірно кваліфіковано за ст.126-1 КК України, як вчинення домашнього насильства.

Невизнання вини обвинуваченим суд оцінює критично, як таке, що дане з метою уникнути кримінальної відповідальності. Під час досудового розслідування ОСОБА_4 вину визнав, при проведенні слідчого експерименту розповів, що вчиняв домашнє насильство відносно своєї сестри. У судовому засіданні останній також не заперечував, що між ним і потерпілою були неприязні відносини, сварки, висловлювався в її адресу нецензурними словами, ОСОБА_6 неодноразово викликала поліцію.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При обранні міри покарання, суд враховує, згідно ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом"якшують і обтяжують покарання, що вчинив нетяжкий злочин.

Обставин, які пом"якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Як зазначено в ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Як зазначено у досудовій доповіді Вараського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, умов його життєдіяльності відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його ймовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Зважаючи на виявлені фактори ризику вчинення повторного правопорушення (криміногенні потреби) у випадку прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, вважають за доцільне крім обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 КК України, покласти на особу додаткові обов`язки, передбачені частиною 3 статті 76 КК України, зокрема: виконати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Враховуючи вище викладене, суд рахує за правильне обрати ОСОБА_4 міру покарання, необхідну й достатню для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень,згідно санкції ст.126-1 КК України - у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, його вік, конкретні обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст.. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується.

Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Призначене покарання, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: у вигляді направлення для проходження програми для кривдників.

При цьому в інтересах потерпілої, суд вважає за потрібне застосувати до ОСОБА_4 визначений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України обмежувальний захід.

Цивільний позов не заявлявся, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України і призначити покарання у виді: 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з однорічним іспитовим строком.

Згідно ч.1, п.2, п.4 ч.3 ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників, строком на 3 (три) місяці.

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого, потерпілій.

Суддя: ОСОБА_1