Справа №: 398/2857/24
провадження №: 1-кп/398/360/24
ВИРОК

Іменем України

"12" липня 2024 р. м.Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Олександрія кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000424 від 13.03.2024 року стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, неодруженого, який має утриманні неповнолітнього сина 2018 р.н., не працює, та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України вважається особою, що не має судимостей,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст. 357 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2024 у період часу з 08 години 00 хвилин до 08 години 50 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не представилося можливим, тобто в період дії відповідно Указу Президента України No64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24 лютого 2022 року, воєнного стану, ОСОБА_3 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , на тротуарі біля магазину «АТБ-маркет» знайшов гаманець чорного кольору в якому були грошові кошти в сумі 200 гривень та платіжна банківська картка з безконтактною технологією проведення платежів № НОМЕР_1 (банківський рахунок НОМЕР_2 ), емітентом якої є АТ «СЕНС Банк», яка належить ОСОБА_6 та в силу вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію» №2657-ХІІ від 2 жовтня 1992 року та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом. В цей час у нього виник умисел на привласнення вказаного майна та корисливий мотив на таємне викрадення з банківського рахунку особи чужих грошових коштів. Знайшовши банківську картку, ОСОБА_3 не вчинив жодних дій щодо встановлення власника картки чи її повернення та покинув місце вчинення правопорушення, а майном, яким незаконно заволодів, розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано як, привласнення офіційного документа, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім того, у подальшому, 13.03.2024 у період часу з 08 години 45 хвилин по 08 годину 55 хвилин, тобто в період дії відповідно Указу Президента України No64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24 лютого 2022 року, воєнного стану, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужими грошовими коштами та використання їх у власних потребах, прибув до приміщення аптеки «Кhelsi» за адресою: АДРЕСА_2 , де не маючи інформації про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код) встановлений на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, таємно використав чужу банківську картку на ім?я ОСОБА_6 , для оплати придбаних на власні потреби ліків двома платіжними операціями на загальну суму 535 гривень 60 копійок, шляхом безконтактного розрахунку за товари у вказаній аптеці, а виявлені у чужому гаманці грошові кошти в сумі 200 гривень (дві купюри по 100 гривень) витратив на власний розсуд, чим своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 735 гривень 60 копійок.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

11.07.2024 року між прокурором Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України.

Зазначена угода була подана прокурором в підготовчому судовому засіданні, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 474 КПК України, розгляд угоди проведений судом під час підготовчого судового засідання.

За умовами угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 та за ч.1 ст.357 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначених кримінальних правопорушеннях. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений: за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строк на 2 (два) роки, на підставі статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, із застосуванням статті 75 КК України та звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням, строк якого буде визначено судом, а також покладенням обов`язків, визначених статтею 76 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні підтримав укладену з обвинуваченим ОСОБА_3 угоду щодо визнання винуватості у скоєнні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, зазначивши, що угода відповідає вимогам КПК України та КК України і просить її затвердити.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він розуміє надані йому законом права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Крім того, ОСОБА_3 зазначив, що повністю визнає вину у вчиненні кримінальних правопорушень, зазначених у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом без будь-яких застережень, повністю усвідомлює характер обвинувачення, вид покарання, який буде до нього застосований у разі затвердження угоди, повністю погоджується з мірою покарання, пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання із застосуванням статті 75 КК України та звільненням його від відбування покарання з випробуванням.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву відповідно до якої підтвердив свою згоду на затвердження угоди про визнання винуватості. Наслідки укладення та затвердження угоди йому зрозумілі, шкоду відшкодовано, тому претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Заслухавши доводи учасників кримінального провадження, суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди (ч. 4 ст. 469 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Після виконання вимог ст. 474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що укладена у цьому кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам закону, невідповідність угоди вимогам ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлена, зокрема:

- дії обвинуваченого кваліфіковано правильно: за ч. 4 ст. 185 КК України, - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, та за ч.1 ст.357 КК України, - як привласнення офіційного документу;

- умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

- угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні;

- міра покарання у виді позбавлення волі за ч. 4 ст.185 КК України, та обмеження волі за ч.1 ст. 357 КК України, узгоджена сторонами, відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та кримінальним проступком відповідно, особи винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також те, що обвинувачений в силу ст. 89 КК раніше не судимий, ним відшкодовано завдану шкоду, і потерпіла особа не має претензій матеріального та морального характеру, а тому є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нового злочину та є справедливою.

Отже, підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає за можливе затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Цивільний позов не заявлявся, судові витрати, пов`язані із залученням експертів, відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472-476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11.07.2024 року прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 з обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000424 від 13.03.2024 року

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357 КК України, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді:

- за ч.1 ст.357 КК України 2 (два) роки обмеження волі;

- за ч.4 ст.185 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням, строком на 1 (один) рік, якщо він протягом випробувального строку не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- оптичний DVD-R диск залишити при матеріалах вказаного кримінального провадження;

- чорний гаманець з бежевими зав`язками, який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити останньому за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1