Справа № 128/818/24
УХВАЛА

04 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

У складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши під час проведення підготовчого судового засідання матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000009 від 06 січня 2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 369 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадження Вінницького районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження,внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 06 січня 2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 369 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що обвинувальний акт підсудний Вінницькому районному суду Вінницької області. Його складено відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України. Підстав для закриття кримінального провадження за п.4-8 ч.1, ч.2 ст.284 КПК України та повернення обвинувального акта прокурору немає. Просив призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Крім цього прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу увигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки обвинуваченому інкримінується вчинення тяжкого кримінального правопорушення - злочину, обвинувачений немає постійного джерела прибутку, відсутність постійного місця роботи, раніше неодноразово судимий, відсутні стійкі соціальні зв`язки. Крім того, існують підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, може знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а таким чином наявні ризики, передбачені п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які враховувались судом при обранні та продовженні запобіжного заходу стосовно обвинуваченого та, які не зменшились і не відпали. Прокурор вважає, що застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам, які на цей час не зменшились і не відпали, у зв`язку з чим, просив продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 вважали за можливе призначити справу до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про продовження про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, однак, захисник просив зменшити розмір застави зі 100 (ста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 80 (восьмидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб так, як обвинувачений свою вину у вчиненах злочинах визнав повністю, має дві пом`якшуючі обставини: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника в повному обсязі, а також просив суд зменшити розмір застави до мінімальної суми застави.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Вивчивши обвинувальний акт, заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду, виходячи з наступного.

Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, судом під час підготовочого судового засідання не встановлено. Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4-8 ч. 1, ч. 2 ст. 284 КПК України не встановлено. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства. При його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акта для визначення підсудності не встановлено. Кримінальне провадження підсудне Вінницькому районному суду Вінницької області. Проти відкритого судового розгляду учасники підготовчого провадження не заперечували.

Судом з`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь в судовому розгляді, визначено, що проведення судового розгляду буде здійснюватися суддею одноособово.

Таким чином, судом вчинено всі необхідні дії з підготовки кримінального провадження до судового розгляду, а тому наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , судом встановлено, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 січня 2024 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали визначено до 05 березня 2024 року, у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 369 КК України.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів.

Вирішуючи питання щодо існування ризиків вчинення обвинуваченим дій, визначених статтею 177 КПК, суд виходить з наступного.

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Прокурор посилався, як на підставу застосування обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений матиме можливість: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити новий злочин, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Суд вважає, що ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним оскільки обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, так як обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за вчинення яких законом, передбачені покарання у виді позбавлення волі на строки від 6 до 10 років з конфіскацією майна та від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення також є реальним, оскільки ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має офіційного джерела доходів, проживає за межами Вінницької області, а отже наявні достатні підстави вважати, що обвинувачений при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під ватрою, у подальшому може скоїти нові злочини.

Аналізуючи наведені вище обґрунтування, враховуючи відомості про особу підозрюваного, характер вчиненого кримінального правопорушення, можна прийти до вмотивованого висновку про те, що ризики, які існували на час обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 є актуальними і наразі, що дає обґрунтовані підстави вважати, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування, тому суд вважає доцільним продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 .

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що зазначені ризики зменшились, або ж відпали, наразі відсутні, тому підстави для зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 на більш м`який - відсутні, застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить запобігання вищезазначеним ризикам.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про продовження строків триманняпід вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на термін, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів.

Щодо клопотання сторони захисту про зменшення розміру застави, суд виходить із наступного.

Так, за змістом ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті. В суду зазначаються, які обов`язки з передбачених ст. 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Застава у кримінальному провадженні вважається процесуальним примусом, який застосовується до обвинуваченого та накладає відповідні зобов`язання не тільки на обвинуваченого, а також на іншу особу, яка погодилась внести заставу за останнього (заставодавця). Так, застава забезпечує виконання обвинуваченим обов`язків, покладених на обвинуваченого як процесуальним законом, так і обов`язків, покладених суддею, що передбачені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Застава як вид запобіжного заходу полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків з умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 182 КПК). При цьому, згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

За умови зменшення існування ризику кримінального провадження застава зможе і в подальшому достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, хоча і в меншому розмірі, ніж її було визначено первісно.

Тобто застава забезпечує дієвість кримінального провадження, що обумовлюється забезпеченням виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Варто зауважити, що при внесенні коштів в якості застави заставодавець має усвідомлювати пов`язані з цим ризики, в тому числі і можливість звернення внесених коштів у дохід держави, адже відповідно до приписів ч. 3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Враховуючи, що ОСОБА_5 раніше несудимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має дві пом`якшуючі обставини: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання сторони захисту та зменшення розміру застави до мінімального розміру, встановленого п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., та вважає її достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 177, 178, 183,184, 194, 199,314-316,376КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 369 КК України, в судове засідання на 15 год. 00 хв. 14 березня 2024 року в приміщенні Вінницького районного суду Вінницької області.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів в Державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№1)".

Строк дії ухвали до 03 травня 2024 року.

Задовольнити клопотання сторони захисту та зменшити обвинуваченому розмір застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2024 рік.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн., яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Вінницькій області до спливу терміну тримання під вартою.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) повідомляти прокурора, суд про необхідність зміни свого місця проживання або місця роботи;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України, в разі їх наявності;

4) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає без дозволу суду.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, заставодавцю, що у разі невиконання покладених на обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України, та до обвинуваченого може бути застосовано інший запобіжний захід.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 5 днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 04 березня 2024 року.

Суддя ОСОБА_1