ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/859/24

04 березня 2024 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000319 від 04.06.2022 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коробівка, Золотоніського р-ну, Черкаської обл., громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 у невстановлений у ході дізнання день та час, з метою отримання соціальних виплат у вигляді пенсії за інвалідністю та групи інвалідності, маючи умисел на виготовлення виписок з історії хвороби стаціонарного хворого, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом надання анкетної інформації про свою особу замовив у невстановленої дізнанням особи виготовлення завідомо підроблених документів, а саме: виписки з історії хвороби стаціонарного хворого №2054, виданої 15.07.2019 Комунальним закладом Київської обласної ради «Київським обласним кардіологічним диспансером», що розташований по вул. Багговутівська 1 в м. Київ; виписки з історії хвороби №1207, виданої 15.05.2020 та виписки №2549 із медичної картки стаціонарного хворого, виданої 05.11.2021 КНП «Черкаським обласним клінічним госпіталем Ветеранів війни ЧОР», який розташований по вул. Дахнівська 1 в м. Черкаси.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 надав невстановленій особі копію паспорту громадянина України, копію учасника бойових дій, що необхідно для виготовлення зазначених вище документів, повідомив свої персональні дані, чим вчинив пособництво в підробленні виписок з історії хвороби стаціонарного хворого, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права з метою використання його іншою особою.

Також у грудні 2021 року ОСОБА_3 , при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, маючи намір на використання підроблених документів та маючи на меті встановлення йому групи інвалідності для отримання соціальних виплат у вигляді пенсії незаконно, умисно, використав виписки з історії хвороби стаціонарного хворого N?2054 від 15.07.2019, виписки з історії хвороби №1207 від 15.05.2020 та виписки №2549 із медичної картки стаціонарного хворого від 05.11.2021 за невідомих обставин шляхом надання їх до КП «Золотоніський міський центр ПМСД (СМ)» Золотоніської міської ради, які в подальшому скеровані до Черкаського обласного МСЕК №2 Комунального закладу «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи».

Відповідно до отриманих відповідей з Комунального закладу Київської обласної ради «Київським обласним кардіологічним диспансером» та КНП «Черкаський обласний клінічний госпіталь Ветеранів війни ЧОР» ОСОБА_4 у них не рахується. Виписки з історії хвороби стаціонарного хворого №2054 від 15.07.2019, виписки з історії хвороби №1207 від 15.05.2020 та виписки №2549 із медичної картки стаціонарного хворого від 05.11.2021 не видавалися та не відповідають вимогам з офіційно прийнятої форми первинної облікової документації №033/о «Медична карта стаціонарного хворого №» затвердженої МОЗ України від 14.02.2012 №110, що видається інститутом.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за: ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою; ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акта прокурором долучено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, відповідно до положень ч. 1 ст. 302 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі є добровільною.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироці суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, заяву ОСОБА_3 , складену в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання прокурора та заяви потерпілої щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», п.53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Вєренцов проти України»).

Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою та використання завідомо підробленого документа є доведеною «поза розумним сумнівом».

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушеннь, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними у пунктах 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У рішенні «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних проступків.

Обставин, передбачених статтею 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які в силу вимог ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків, особливості й обставини їх вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, його відношення до вчиненого, характеризується посередньо, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкцій: ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, яка передбачає поглинення менш сурового покарання більш суворим, призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371,373-374, 376, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.;

за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн..

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн.

Речові докази: оригінал медичної документації за формою №088/0, оригінал медичної картки №119 від 11.03.2021 стаціонарного хворого ОСОБА_3 , оригінал медичної картки №2403 від 08.02.2022 стаціонарного хворого ОСОБА_3 , які приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1