Справа № 136/446/23
провадження №1-кп/136/27/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2024 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000310 від 01.11.2022, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Іванька Липовецького району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 31.10.2022, близько 17 години, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, разом із своїм товаришем ОСОБА_6 вирішили піти у магазин «Взуття», який розташований в АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_4 , з яким ОСОБА_5 перебуває в родинних відносинах, щоб позичити у останнього грошові кошти для власних потреб. Ідучи по дорозі, а саме із тильної сторони даного магазину, що знаходиться по АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 помітив транспортний засіб марки «OPEL VIVARO» д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 та який був незачинений, в салоні якого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 помітили шкіряну сумку чорного кольору, внаслідок чого у них виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку). В подальшому, ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення та обернення чужого майна на свою користь, діючи із корисливих мотивів, пішов в магазин «Взуття», де зустрівся із ОСОБА_4 та почав з ним спілкуватися, щоб останній залишався всередині приміщення магазину. В той же час ОСОБА_6 , з метою реалізації їх спільного злочинного умислу, діючи умисно та протиправно, пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, достовірно знаючи про те, що на території України введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, від 17 травня 2022 №341/2022 затвердженим Законом України від 22 травня 2022 №2263-ІХ та від 12 серпня 2022 року №573/2022 затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-1Х) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, незаконно проник у салон автомобіля марки «OPEL VIVARO» д.н.з. НОМЕР_1 шляхом відкриття передньої пасажирської дверки, звідки умисно таємно викрав шкіряну чоловічу сумку-планшетку TM «HILL BURRY» чорного кольору, вартість якої становить 2585 гривень 45 копійок, всередині якої знаходились грошові кошти у сумі 8 000 гривень та 100 доларів США, згідно довідки ТВБВ №10001/0129 філії Вінницьке обласне управління AT «Ощадбанк» курс 1 долара США станом на 31.10.2022 складає 36,5686 гривень, що становить 3656 гривень 86 копійок. Після чого ОСОБА_6 дочекавшись ОСОБА_5 , зникли з місця вчинення злочину, при цьому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_6 заподіяли потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 14242 грн 31 коп.

Такі умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, пов`язана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України при обставинах вказаних в обвинувальному акті визнав у повному обсязі, погодившись із кваліфікацією вчиненого ним діяння, у вчиненому розкаявся. Суду пояснив, що дійсно 31.10.2022, близько 17 години, він разом із своїм товаришем ОСОБА_6 , знаходячись біля магазину «Взуття» по вул. В. Липківського у м.Липовець, що належить ОСОБА_4 , з яким він перебуває в родинних відносинах, вчинили крадіжку грошових коштів з автомобіля потерпілого. Частину грошей потратили на свої потреби, а частина була вилучена працівниками поліції.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що 31.10.2022, близько 17 години, він зі своєю дружиною знаходився у своєму магазині «Взуття» по АДРЕСА_2 . В цей час до нього підійшов ОСОБА_5 , з яким він перебуває в родинних відносинах та почав з ним розмову, але що конкретно він хотів було незрозуміло. Через деякий час він виявив зникнення зі свого автомобіля, який стояв біля магазину, барсетки, де знаходилися гроші у сумі 8000 грн., 100 доларів США та військовий квиток. Він зразу ж запідозрив у крадіжці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яких бачив нещодавно. В подальшому працівниками поліції було було затримано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в яких було вилучено частину викраденого. Цивільний позов він заявляти не буде, претензій до обвинуваченої не має, щодо призначення покарання покладається на розсуд суду, просить ОСОБА_5 суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою винуватість та, беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і правильно розуміють зміст цих обставин, а також відсутність сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.349 КПК України та ухвалив дослідити докази, обмежившись показами обвинуваченого, потерпілого, а також письмовими доказами, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів та процесуальних витрат.

Суд переконався, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, пов`язана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, раніше не судимий, не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд, призначаючи ОСОБА_5 вид та міру покарання, виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винуватого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого.

З врахуванням наведених обставин, суд вважає що достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_5 буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою кваліфіковано його діяння у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Разом із тим, з урахуванням щирого каяття обвинуваченого, розміру викраденого, відсутності претензій з боку потерпілого, особи обвинуваченого, його поведінку за час судового розгляду та інших обставин справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без відбування покарання та ізоляції його від суспільства, а тому приймає рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 2 роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, що передбачені ст.76 КК України.

При цьому суд бере до уваги, що вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 03.10.2023, який вступив у законну силу 03.11.2023, ОСОБА_6 було засуджено за ч.3 ст.185, ч.4 ст.185 до остаточного покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України та враховує обставини щодо іншого фігуранта злочину та необхідність розподілу витрат за проведення експертиз у даному кримінальному провадженні у рівних частинах.

Судом встановлено, що в ході досудового розслідування кримінального провадження застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно, питання про яке суд вирішує відповідно до ст.174 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 12, 50-51, 63, 65-67, 75-76, ч. 4 ст.185 КК України, ст.ст. 368, 370, 374, 376, 394-395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.п. 1, 2, ч.1 ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 849 (вісімсот сорок дев`ять) грн. 49 коп.

Речові докази по справі:

- барсетку чорного кольору ТМ «HILL BURRY» та військовий квиток у обкладинці темно-зеленого кольору серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходяться в кімнаті речових доказів ВП №4 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області

- грошові кошти в загальній сумі 7007 грн., які були передані на зберігання у відділення № НОМЕР_3 ПАТ АБ «Укргазбанк», розташоване за адресою: АДРЕСА_3

повернути за належністю потерпілому, скасувавши арешт, накладений на вказане майно ухвалами слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 03.11.2022 та 04.11.2022.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду й дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом 30-ти днів із дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1