ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №485/559/24
Провадження №1-кп/477/317/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000425 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покровськ Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не сулимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , в умовах воєнного стану, введеного на території України відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року, який діє по теперішній час, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходячи службу у військовій частині НОМЕР_1 , 26.12.2023 року, близько 10.00год. (більш точний час в ході досудового розслідування та під час судового розгляду встановити не надалось за можливе), прийнявши до виконання наказ начальника до 06.00год 27.12.2023 року здійснити приховане переміщення на лівий берег р. Дніпро, порушуючи військову дисципліну, діючи умисно, прямо виразив небажання виконувати наказ командира, що супроводжувалось усною відмовою, висловлюючи відкрито негативне ставлення до наказу та небажання його виконувати, тобто відкрито відмовився виконати наказ.

Крім того, 11.01.2024року, близько 10.20год. (більш точний час в ході досудового розслідування та під час судового розгляду встановити не надалось за можливе), прийнявши до виконання наказ начальника до 19.00год 11.01.2024 року здійснити приховане переміщення на лівий берег р. Дніпро, порушуючи військову дисципліну, діючи з єдиним умислом невиконання наказів з метою уникнення участі в бойових діях, прямо виразив небажання виконувати наказ командира, що супроводжувалось усною відмовою, висловлюючи відкрито негативне ставлення до наказу та небажання його виконувати, тобто відкрито відмовився виконати наказ.

Відповідальність за дії, вчинені обвинуваченим, передбачена частиною 4 статті 402 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті та пояснив, що військову службу проходить з березня 2022 року, сумлінно виконував свої службові обов`язки, приймав участь у бойових діях в Донецькій області, однак наказ, який був йому доведений 26.12.2024року та 11.01.2024 року він відмовився виконувати, бо злякався. У вчиненому розкаявся.

За згодою прокурора, обвинуваченого та його захисника, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи досліджені по справі докази, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у непокорі, тобто у відкритій відмові виконати наказ начальника, вчинений в умовах воєнного стану, та правильність кваліфікації дій обвинуваченого за частиною 4 статті 402 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, судом враховується, що він вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином, раніше не судимий, зразково-позитивно характеризується за місцем служби, на обліку у лікаря-нарколога або лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому судом визнається визнання вини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість та обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, а саме те, що він сприяв розкриттю кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується за місцем служби як дисциплінований, професійно підготовлений, відповідальний та добросовісний військовослужбовець, ставлення обвинуваченого до вчиненого та дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, перебуває на військовій службі з березня 2022 року, суд вважає можливим при призначенні покарання за ч. 4 ст. 402 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, призначити обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 402 КК України для даного виду покарання, а саме у виді одного року позбавлення волі.

З урахуванням особи обвинуваченого, який тривалий час перебуває на військовій службі, приймав участь у бойових діях, суд вважає можливим, відповідно до ст. 62 КК України замінити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік на тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на той самий строк.

На підставі ст. 72 КК України, в строк покарання обвинуваченому слід зарахувати термін перебування під вартою з дня затримання, а саме з 11 січня 2024 року, з розрахунку один день позбавлення волі за один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.01.2024 року та продовжений ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 06.03.2024 року по 04 травня 2024 року включно слід залишити тримання під вартою.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 402 КК України та призначити йому покарання, з застосуванням статті 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі статті 62 КК України, замість покарання у виді позбавлення волі призначити ОСОБА_3 покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 1 (один) рік.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту виконання вироку.

В строк покарання ОСОБА_3 зарахувати строк перебування під вартою з моменту затримання, а саме - з 11 січня 2024 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили, але не довше строку, визначеного ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 06 березня 2024 року.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1