Справа № 445/1035/24
Провадження № 1-кс/445/356/24
УХВАЛА

08 травня 2024 року слідчий суддя Золочівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Золочівського РВП ГУНП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

в с т а н о в и в:

представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 подав до суду скаргу в якій просить визнати протиправною бездіяльність уповноважених осіб Золочівського РВП ГУНП у Львівській області та зобов`язати уповноважених осіб Золочівського РВП ГУНП Львівської області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 про вчинення невідомими особами у військовій формі по відношенню до нього злочину передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 30.04.2024 інспектор ВРПП Золочівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_5 заяву про вчинення відносно нього протиправних дій з боку уповажених осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Адвокат зазначає, що уповноваженими особами Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області було порушено імперативні вимоги ст. 214 КПК України, а їхня бездіяльність, яка полягала у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою ОСОБА_5 про вчинення кримінальних правопорушень протягом 24 годин з моменту її отримання, є протиправною.

Також вказує, що отримавши 30.04.2024 року заяву ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення, уповноважені особи Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області були зобов?язані внести відповідні відомості за заявою ОСОБА_5 до ЄРДР до відповідної години 01.05.2024 року.

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав доводи скарги в повному обсязі та просив її задовольнити.

Начальник СВ Золочівського РВП ГУНП у Львівській області заперечив проти задоволення скарги, оскільки вона не обґрунтована та безпідставна. Суду пояснив, що обставини справи зводяться до дій працівників ТЦК, які були законними, та спрямовані для проходження ОСОБА_5 медичної комісії і визначення придатності до військової служби. Також вказав, що ОСОБА_5 06.05.2024 самовільно залишив територію ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме перепригнув через паркан, та сів в невідомий автомобіль, який на даний час встановлюється, та поїхав в невідомому напрямку, зв`язок із ОСОБА_5 на даний час відсутній.

Заслухавши думку адвоката та слідчого, вивчивши наведені у скарзі аргументи та долучені матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Стаття 55 Конституції України кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та посадових осіб.

Відповідно до вимог статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Вілповідно ч. 3ст. 21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Главою 26 КПКУкраїни визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1ст.303КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, підозрюваним, володільцем майна тощо) такі рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, а саме захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 1ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно частини 1 ст. 25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своє компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до частини 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Підпунктом 2 пункту 1 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генеральної Прокуратури України від 30 червня 2020 року № 298, передбачено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищевказані норми вказують на те, що до ЄРДР вноситься не будь-яке повідомлення чи заява, а заява чи повідомлення, яка містить короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, тобто суспільно небезпечного винного діяння (дія або бездіяльність) вчиненого суб`єктом злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає то вони не можуть вважатися такими, які відповідають вимогам ст.214 КПК України і які повинні бути внесені до ЄРДР.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Таким чином, не всі повідомлення з якими звертаються особи до органів досудового розслідування підлягають реєстрації за правилами встановленими ст. 214 КПК України, а тільки ті, які містять обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, або містити короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Бездіяльність в сенсі кримінального процесуального кодексу України може мати місце лише у разі - надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення до суб`єкта, який наділений відповідними повноваженнями вносити дані до ЄРДР: наявність в заяві інформації, яка свідчить про ознаки кримінального правопорушення; невнесення відомостей за заявою, яка надійшла уповноваженому суб`єкту і містить ознаки кримінального правопорушення, протягом 24 годин.

Відповідно до статті 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (діяабо бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Встановлено, що 30.04.2024 о 13 год. 37 хв. в ОСОБА_5 прийнято заяву про кримінальне правопорушення та відібрано письмові пояснення в яких він просить прийняти та зареєструвати цю заяву шляхом внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування за вказаними в заяві фактами; негайно провести огляд місця події, а саме за адресою: АДРЕСА_1 з метою фіксації слідів злочину; негайно вжити заходів щодо його звільнення.

В обґрунтування заяви ОСОБА_5 покликається на те, що 29.04.2024 на трасі Тернопіль - Львів, біля м. Золочів, відносно нього відбулося адміністративне затримання, приблизно з 18 год., після цього його доставили до ІНФОРМАЦІЯ_1 для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Також в поясненнях вказує, що його утримували в ІНФОРМАЦІЯ_1 більше 12 годин та вважає в діях уповноважених осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 ознаки складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Із матеріалів перевірки заяви вбачається, що в наявних матеріалах відсутні об`єктивні дані, які свідчать про ознаки конкретного кримінального правопорушення. Окрім цього, згідно довідки № 310 військово-лікарської комісії, яка проведена 02.05.2024, встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2., придатний до військової служби.

Враховуючи викладене, проаналізувавши скаргу та протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 30.04.2024, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку,що така заява носить узагальнений характер, скаржником не наведено ні в скарзі ні в заяві про вчинення кримінального правопорушення жодних обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, чи короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, такі дані викладені в формі незгоди з діями працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 , які на його думку незаконно утримували його в ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином аналізом вказаної заяви встановлено, що ОСОБА_5 не згідний із з діями працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 , пов`язаними з мобілізацією.

Частиною 2 ст. 307 КПК України передбачений перелік рішень за наслідками розгляду скарг осіб, на бездіяльність правоохоронних органів, в тому числі і на бездіяльність, пов`язану з невнесенням відомостей до ЄРДР.

Згідно п. 4 ч. 2ст. 307 КПК України, результатом розгляду скарги на бездіяльність відповідної службової особи, може бути рішення про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про відсутність підстави для задоволення скарги .

Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу на те, що у разі порушення прав чи інтересів ОСОБА_5 службовими (посадовими) особами ІНФОРМАЦІЯ_1 при здійсненні ними свої повноважень, пов`язаними із мобілізацією, для судового захисту він вправі особисто чи через представника звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду.

Керуючись статями 214,216,303-307,372, ч.2ст.376 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Золочівського РВП ГУНП у Львівській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1