Справа № 344/6701/23
Провадження № 1-в/344/11/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

представника ДУ «Івано-Франківська

установа виконання покарань (№12)» ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Івано-Франківську клопотання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, про заміну покарання у вигляді довічного позбавлення волі покаранням у виді позбавлення волі на певний строк,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням, у якому просив відповідно до ст. 537, 539 КПК України замінити йому покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання - позбавлення волі на певний строк. Вимоги клопотання мотивував тим, що 01.04.2005 року вироком Апеляційного суду Рівненської області засуджений за п.п.1, 6, 9, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією усього майна. Ухвалою Верховного Суду України від 22.09.2005 року вищевказаний вирок залишений без змін. Початок строку відбування кримінального покарання 15.09.2004 року. На даний час відбув 18 років 6 місяців призначеного покарання. Отже, згідно вимог ч. 5 ст. 82 КК України має право на заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке у виді позбавлення волі на певний строк.

Засуджений ОСОБА_8 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, просив задоволити з підстав наведених у ньому. Крім того, від залучення перекладача відмовився, оскільки володіє як російською так і українською мовою.

Захисник ОСОБА_7 підтримав клопотання підзахисного, просив задоволити.

Прокурор ОСОБА_6 , представник ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань» ОСОБА_5 заперечили проти задоволення подання, просив відмовити, оскільки, засуджений неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності, підтримує стосунки із засудженими негативної спрямованості, у роботах по благоустрою установи участь приймати не бажає, не довів, що став на шлях виправлення. Окрім того, представник ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань» ОСОБА_5 звернув увагу суду на те, що засуджений ОСОБА_8 відмовився скористатись правом брати участь у засіданні комісії Івано-Франківської УВП (№12), на яку його було запрошено для розгляду питання про можливість заміни йому покарання у виді довічного позбавлення волі на строк від 15 до 20 років відповідно до ст. 82 КК України.

Заслухавши думку учасників та дослідивши матеріали подання і особової справи засудженого, судом встановлено наступне.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 01.04.2005 року вироком Апеляційного суду Рівненської області за п.п. 1, 6, 9, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією усього майна. Ухвалою Верховного Суду України від 22.09.2005 року вищевказаний вирок залишений без змін.

Початок строку відбування покарання 15.09.2004 року.

25.06.2008 року ОСОБА_8 засуджений Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.1 ст. 121, ч.4 ст. 70 КК України, з врахуванням вироку Апеляційного суду Рівненської області від 01.04.2005 року до довічного позбавлення волі із конфіскацією всього майна.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 16.08.2019 року ОСОБА_8 було відмовлено в задоволенні клопотання про дострокове звільнення або заміну невідбутої частини покарання у вигляді довічного позбавлення волі за вироком Апеляційного суду Рівненської області від 01.04.2005 року.

04.11.2019 року рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області, апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 залишена без задоволення, а вищевказана ухвала без змін.

Слід зазначити, що як в суді першої інстанції, так і в суді другої інстанції, засуджений ОСОБА_8 давав пояснення українською мовою, а отже володів нею достатньо. Клопотань про залучення перекладача у жодній з інстанцій не заявляв.

За час утримання у слідчому ізоляторі м.Рівне, в СІЗО м.Львова, СІЗО м.Києва, відбування прокарання в Сокальській ВК (№47), Новгород-сіверській установі виконання покарань (№31) та Івано-Франківській установі виконання покарань (№12) характеризувався негативно, 63 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, одне із яких не погашене у встановленому законом порядку, заохочень не оголошувалось. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, але підтримує стосунки із засудженими негативної спрямованості. До виконання передбачених законних вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно, через власні переконання. У роботах по благоустрою установи, участь приймати не бажає.

23.05.2023 року на засіданні комісії Івано-Франківської УВП (№12) розглядалось питання про можливість заміни ОСОБА_8 покарання у виді довічного позбавлення волі на строк від 15 до 20 років відповідно до ст. 82 КК України. Комісія прийняла рішення відмовити у направленні до суду матеріалів відносно ОСОБА_8 , так як він не довів, що став на шлях виправлення.

Згідно психологічної характеристики від 28.12.2023 року засуджений ОСОБА_8 має сильну, але неврівноважену нервову систему. Може працювати натхненно, але часто будь-яка дрібниця здатна звести все нанівець, що свідчить про малу рухливість нервових процесів. Інтереси засудженого спрямовані на самого себе, він зазвичай обережний у своїх вчинках, егоцентричний. Невитриманий, запальний, різкий та прямолінійний по відношенню до людей. Наполегливий у досягненні поставленої мети, впертий. Визнає власні рішення, незалежний, прямує вибраним ним шляхом. Розвинутий самоконтроль емоцій і поведінки, проте якщо не виходить так, як він задумав починає сперечатися, конфліктує, проявляє агресію. Рішення приймає швидко, не обдумуючи. Нетерплячий, чекання здатне вивести його з себе. Соціальні контакти є для нього емоційно значущими. Дотримується встановлених норм і правил поведінки, відповідальний. На профілактичних обліках не перебуває. За результатами психодіагностичних обстежень визначено середній рівень щирості.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 КК України, невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно з ч. 3 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 5 ст. 82 КК України, покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

Отже, можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, обумовлена наявністю двох складових: засуджений став на шлях виправлення та відбув певну частину строку покарання в залежності від ступеня його тяжкості.

Проте, судом встановлено, що за час утримання в слідчих ізоляторах та відбування покарання в установах виконання покарань ОСОБА_8 своєю поведінкою та ставленням до вчиненого, не довів, що став на шлях виправлення.

Довічне позбавлення волі є найсуворішим видом покарання, передбаченим КК України і відповідно до ст. 64 КК України встановлюється за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених цим Кодексом, якщо суд не вважає за можливе застосовувати позбавлення волі на певний строк.

Разом з цим, відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Системне тлумачення положень ст. 64 та 65 КК України дозволяє дійти висновку, що довічне позбавлення волі застосовується до винної особи лише у виключних випадках, коли покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк не може забезпечити реалізацію встановленої ст. 50 КК України мети покарання, зокрема виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність правових підстав для заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, суд має вирішити питання чи буде визначене покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, у разі заміни цим покарання раніше призначене покарання у вигляді довічного позбавлення волі, відповідати критеріям до кримінального покарання, визначеним у ст. 50 та 65 КК України.

Натомість, під час розгляду клопотання ОСОБА_8 про заміну покарання у вигляді довічного позбавлення волі покаранням у виді позбавлення волі на певний строк, не було встановлено обставин, які б об`єктивно вказували на те, що з урахуванням тяжкості вчинених останнім злочинів, їх характеру та фактичних обставин, а також особи самого засудженого та його характеристики, покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`ятнадцяти до двадцяти років буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, як самим засудженим так і іншими особами.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_8 про заміну покарання у вигляді довічного позбавлення волі покаранням у виді позбавлення волі на певний строк не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_8 про заміну покарання у вигляді довічного позбавлення волі покаранням у виді позбавлення волі на певний строк відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Повний текст ухвали складено 21 лютого 2024 року.

Головуюча суддя ОСОБА_9

Судді

ОСОБА_10