УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2023 рокуcлідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу з дислокацією у м. Одесі Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Одеської спеціалізованої військової прокуратури Південного регіону ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою її приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000598 від 16.02.2015, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, в ході досудового розслідування встановлено, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 мічман ОСОБА_5 у порушення спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних сил України від 06.05.2014 № Д-1 станом на 13.05.2014 з тимчасово окупованої території АР Крим та м. Севастополя до нового місця служби, а саме до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , не прибула вчинивши дезертирство, тобто нез`явлення на службу у разі переведення з метою ухилення від військової служби.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що підозрювана ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених в ч. 1 ст. 177 КПК України, а також встановлено ряд об`єктивних даних, які вказують на те, що ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування та суду.

За викладених обставин, 16.02.2015 року стосовно ОСОБА_5 було складено письмове повідомлення про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_5 органом досудового розслідування було вжито заходів для вручення даного повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (поштовим зв`язком).

В подальшому, підозрювану було оголошено у розшук, проте вжитими заходами розшуку, встановити місцезнаходження ОСОБА_5 до цього часу не надалося можливим.

Оскільки на теперішній підозрювана ОСОБА_5 від досудового слідства ухиляється, встановити її місцезнаходження не надалося за можливе, що свідчить про те, що остання переховується від органу досудового розслідування, слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді з вказаним клопотанням про надання дозволу на його затримання.

В судовому засіданні прокурор вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі та просив клопотання задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши наявні у слідчого судді матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається з клопотання та наданих в його обґрунтування матеріалів, 16.02.2015 року стосовно ОСОБА_5 було складено письмове повідомлення про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_5 органом досудового розслідування було вжито заходів для вручення даного повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (поштовим зв`язком).

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої буде здійснено затримання, та законність мети цього затримання й подальшого тримання під вартою.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

До того ж, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадженні в їх сукупності.

Слідчий суддя суд вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з клопотанням про застосування запобіжного заходу надійшло клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваної.

З матеріалів клопотання вбачається, що постановою слідчого підозрювану ОСОБА_5 було оголошено у розшук.

Прокурор зазначає, що на даний час встановити місцезнаходження підозрюваної не видалося за можливе.

За таких обставин, з огляду на характер інкримінованих підозрюваній ОСОБА_5 дій, а також те, що місцезнаходження її невідоме органу досудового розслідування, у зв`язку із чим її оголошено у розшук, на думку слідчого судді викладене свідчить про те, що наразі підозрювана переховується від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у випадку її подальшого визнання винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення у встановленому законом порядку судом, з огляду на обставини його можливого вчинення, як вони викладені у клопотанні та їх специфіку, слідчий суддя приходить до переконання, що ризики у вигляді можливого подальшого переховування підозрюваної ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду, а також перешкоджання кримінальному провадженню в рамках даного кримінального провадження наявні.

За таких обставин, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваної ОСОБА_5 підлягає задоволенню з встановленням відповідного строку дії ухвали.

Керуючись ст. ст. 183, 188, 189, 190, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу задовольнити.

Дати дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання втрачає свою дію 17.12.2023 року, або після приводу підозрюваного до суду для участі в розгляді клопотання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, або відкликання ухвали прокурором.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1