печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, що подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши провадження за скаргою ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою в порядку ст.ст. 303, 304 КПК України на бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, відповідно до вимог якої заявник просить зобов`язати припинити бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Києві щодо невнесення відомостей до ЄРДР за її заявою від 05.03.2023 на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 28.04.2023 по справі № 757/10582/23-к а також зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві виконати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 28.04.2023 по справі № 757/10582/23-к. В обґрунтування доводів скарги заявник посилається на те, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.04.2023 зобов`язано уповноважену особу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365, 367 КК України за заявою ОСОБА_3 від 05.03.2023, розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Разом з тим, жодних повідомлень щодо вчинення дій, передбачених ст.. 214 КПК України за заявою ОСОБА_3 остання не отримувала.

Заявник в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду провадження повідомлялася належним, про причини неявки не повідомила.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином заяви, клопотання або письмові заперечення не були подані, про причини неявки до суду не повідомлено.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду провадження повідомлялися належним чином про причини неявки не повідомили, що є проявом принципу диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без їхньої участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів. Вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.

Частиною 1 статті 36, частиною 5 статті 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно.

Відтак, вимоги заявника про зобов`язання вчинити вище зазначені дії, не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 6 цього Кодексу.

Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу, що вимоги та обставини, які викладені в скарзі були предметом розгляду та, як наслідок, було зобов`язано ТУ ДБР, розташованого у м. Києві внести відомості за заявою ОСОБА_3 , однак у повноваження слідчого судді не входить зобов`язання уповноважених органів виконання ухвал слідчого судді та припинення бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 93, 94, 214, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1