Справа № 752/1532/24
Провадження № 1-кс/752/794/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві, клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу нагляду за дотриманням законів при розслідуванні злочинів проти життя Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001231 від 24.10.2023, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бердакель, м.Грозний Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001231 від 24.10.2023. Клопотання погодила прокурор відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя Київської міської прокуратури ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001231 від 24.10.2023.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.06.2023, приблизно о 23 год 50 хв, ОСОБА_5 ,.разом зі своїми знайомими, особою, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду та ОСОБА_8 , перебували на технічному балконі шостого поверху будинку АДРЕСА_1 .

В цей час, особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду, помітивши з балкону раніше незнайомих йому осіб, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які разом з дітьми проходили по тротуарній доріжці поруч з вищевказаним будинком, почав світити на них ліхтариком, у зв`язку з чим ОСОБА_9 зробив йому зауваження.

Не реагуючи на зауваження та продовжуючи світити ліхтариком в сторону ОСОБА_9 , ОСОБА_5 разом з особою, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду та ОСОБА_8 почали виражатися нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_9 , в результаті чого в них виникла обопільна словесна суперечка, під час розвитку якої у ОСОБА_5 та особи, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду виник умисел на заподіяння ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень групою осіб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду, з відома та згоди ОСОБА_5 , з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , взяв молоток, який знаходився на технічному балконі 6-го поверху вищевказаного будинку, після чого разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 вибігли на вулицю, де біля під`їзду вказаного будинку перебували ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Опинившись на асфальтованій доріжці, що знаходиться ліворуч від під`їзду будинку АДРЕСА_1 , особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду та ОСОБА_5 , діючи спільно, групою осіб, маючи умисел на заподіяння ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підбігли до нього, після чого особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду завдав кулаками правої та лівої руки не менше трьох ударів по обличчю та не менше двох ударів по тулубу ОСОБА_9 , а ОСОБА_12 завдав кулаками правої та лівої руки не менше трьох ударів по обличчю та не менше двох ударів по тулубу. Продовживши свої протиправні дії, особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду та ОСОБА_5 разом повалили ОСОБА_9 на асфальтовану доріжку, після чого ОСОБА_5 кулаками правої та лівої руки наніс ОСОБА_9 не менше трьох ударів по голові та тулубу, а особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду наніс йому кулаками правої та лівої руки не менше двох ударів по голові та тулубу.

В подальшому, особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду, тримаючи у правій руці заздалегідь заготовлений предмет для нанесення тілесних ушкоджень - молоток, діючи умисно, групою осіб, відповідно до спільного з ОСОБА_5 злочинного умислу, спрямованого на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_9 три потужні удари молотком по спині та один удар молотком в лобну ділянку обличчя, від яких останній втратив свідомість та внаслідок отриманих тілесних ушкоджень припинив опір.

В результаті вказаних спільних протиправних насильницьких дій, ОСОБА_5 та особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду спричинили потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: забійна рана у ділянці чола на фоні синця; крововиливи у м`яких тканинах чола; дрібні геморагічні вогнища у лівій лобній частці; перелом зовнішньої та внутрішньої пластинок лобної пазухи зліва, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та синця на задній поверхні грудної клітки у міжлопатковій ділянці; садна та синці у ділянці обох колін, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

14.08.2023 постановою першого заступника керівника Київської міської прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002269 від 22.06.2023 продовжено до трьох місяців, тобто до 23.09.2023 включно.

28.08.2023 ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002269 від 22.06.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

28.08.2023 ОСОБА_5 вручено повістки про виклик до слідчого з метою проведення слідчих дій, однак підозрюваний ОСОБА_5 до органу досудового розслідування не з`явився, на телефонні дзвінки не відповідав.

29.08.2023 до Голосіївського районного суду м. Києва подано клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Судове засідання щодо розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою призначено на 30.08.2023 однак, ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим, на його розгляд до суду не з`явився, при цьому будь-якої інформації про поважні причини своєї неявки не повідомив.

30.08.2023 ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано привід для забезпечення його явки до суду для участі у судовому засіданні для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

04.09.2023 постановою слідчого-криміналіста СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_13 , підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

04.09.2023 ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

19.09.2023 ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002269 від 22.06.2023 продовжено до п`яти місяців, тобто до 23.11.2023 включно.

24.10.2023 постановою прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 із матеріалів кримінального провадження № 0002269 від 22.06.2023, виділено в окреме кримінальне провадження матеріали, що стосуються вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, присвоївши йому реєстраційний номер № 0001231.

24.10.2023 постановою слідчого-криміналіста СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_13 , кримінальне провадження № 0001231 від 24.10.2023 зупинене у зв`язку з розшуком підозрюваного ОСОБА_5

29.12.2023 місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 встановлено.

29.12.2023 постановою слідчого досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001231 відновлено.

03.01.2024 ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, строком до 28.01.2024 включно.

17.01.2024 підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

17.01.2024 слідчим за дорученням прокурора в порядку ст. 290 КПК України повідомлено підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_9 про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001231 від 24.10.2023.

Слідчий зазначає, що 28.01.2024 спливає строк дії ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03.01.2024 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак закінчити досудове розслідування до вказаного строку не можливо у зв`язку із необхідністю ознайомлення зі значною кількістю зібраних в ході досудового слідства матеріалів, вказане зумовлює необхідність у продовженні підозрюваному строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У кримінальному провадженні необхідно: виконати вимоги ст. 290 КПК України щодо надання доступу до матеріалів досудового розслідування сторонам у провадженні, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Слідчий вказує, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування; виключно застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Посилаючись на наведені вище обставини, а також на наявність ризиків, передбачених пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, які продовжують існувати, слідчий просить продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 днів без визначення підозрюваному розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечив проти задоволення клопотання.

Підозрюваний відмовився висловлюватись щодо клопотання.

В судовому засіданні при розгляді клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 усний переклад з української на російську мову йому здійснював перекладач ОСОБА_14 , яка була залучена постановою слідчого від 23.01.2024.

Підозрюваний ОСОБА_5 стверджував, що він розуміє лише чеченську мову.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 є громадянином Російської Федерації, що зобов`язує знання та володіння російською мовою, оскільки умовами прийняття до громадянства зазначеної країни є володіння російської мовою.

Матеріалами клопотання обґрунтовано доведено, що підозрюваний ОСОБА_5 володіє російською мовою на рівні, який достатній для розуміння суті підозри, участі в судовому засіданні та дачі пояснень, а його доводи щодо нерозуміння ним ні української, ні російської мови та суті клопотання, що перебуває на розгляді у слідчого судді, слідчий суддя вважає зловживання наданими правами та затягуванням строків розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, підтверджено, що слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001231 від 24.10.2023.

28.08.2023 ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0002269 від 22.06.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

30.08.2023 ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано привід для забезпечення його явки до суду для участі у судовому засіданні для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

04.09.2023 постановою слідчого-криміналіста СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_13 , підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

04.09.2023 ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

19.09.2023 ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002269 від 22.06.2023 продовжено до п`яти місяців, тобто до 23.11.2023 включно.

24.10.2023 постановою прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 із матеріалів кримінального провадження № 0002269 від 22.06.2023, виділено в окреме кримінальне провадження матеріали, що стосуються вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, присвоївши йому реєстраційний номер № 0001231.

24.10.2023 постановою слідчого-криміналіста СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_13 кримінальне провадження № 0001231 від 24.10.2023 зупинене у зв`язку з розшуком підозрюваного ОСОБА_5 .

29.12.2023 постановою слідчого досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001231 відновлено в зв`язку із встановленням місцезнаходження ОСОБА_5 .

03.01.2024 ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, строком до 28.01.2024 включно.

17.01.2024 підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

17.01.2024 слідчим за дорученням прокурора в порядку ст. 290 КПК України повідомлено підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_9 про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001231 від 24.10.2023.

У частині 1 статті 197 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Відповідно до частини 3 цієї статті, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом, в цьому випадку сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Отже, при вирішенні питання про доцільність продовження дії запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_5 , слідчий суддя має врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо обґрунтованості підозри.

17.01.2024 підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Вирішуючи питання обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчий суддя дослідив копії таких матеріалів: протокол огляду, протоколи проведення слідчого експерименту, протокол допиту потерпілого, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколи допиту свідків, висновки експертів, інші матеріали, долучені до клопотання.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього документи кримінального провадження, разом із поясненнями прокурора у судовому засіданні, у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити зазначене вище кримінальне правопорушення.

Щодо продовження запобіжного заходу та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що продовжують існувати ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3-5 частини 1 статті 177 КПК України.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Так, прокурором обґрунтовано, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду не зменшився та залишається бути актуальним, виходячи з таких підстав.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, який у відповідності до положень статті 12 КК України, відносяться до категорії тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Також слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 є громадянином Російської Федерації, отже за несприятливих для себе обставин підозрюваний може вжити заходів з метою виїзду за межі України.

Крім того, не залишається поза увагою той факт, що в зв`язку із переховуванням від органу досудового розслідування та суду, постановою від 04.09.2023 ОСОБА_5 було оголошено в розшук.

Отже, зазначені відомості у своїй сукупності дають достатні підстави для переконання, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду як на території України, так і шляхом виїзду за її межі.

Ризик незаконного впливу на свідків, потерпілого у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи обізнаність ОСОБА_5 про осіб, які давали показання у кримінальному провадженні, він може здійснити спроби впливу на них з метою зміни наданих показань, що в подальшому виключить надання ними правдивих і повних показань під час досудового розслідування і судового розгляду.

При оцінці вказаного ризику слідчий суддя враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права обвинуваченого на перехресний допит. Суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто, ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Отже, на даний час продовжує існувати загроза того, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні з метою ненадання ними органу досудового розслідування достовірних показань щодо участі та ролі ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення для уникнення останнім кримінальної відповідальності.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення

Оцінюючи актуальність ризиків, передбачених п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує спосіб та обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину, а також відомості про те, що ОСОБА_5 раніше судимий, на переконання слідчого судді ризик вчинення іншого кримінального правопорушення та ризик перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином, продовжують бути актуальними.

Разом з цим, з урахуванням критеріїв, що мають враховуватися при встановленні наявності того чи іншого ризику, на які наявне посилання у клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку, що обставини, на які слідчий посилається в обґрунтування наявності ризику, передбаченого п. 2 ч.1 ст. 177 КПК України, з огляду на ту обставину, що досудове розслідування завершено і наразі триває стадія ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання, у зв`язку із чим цей ризик не враховується слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя також на виконання вимог ст. 178 КПК України на підставі наданих сторонами матеріалів враховує такі обставини: ОСОБА_5 офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків, суспільно корисною працею не займається, його вік, майновий стан, обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, є громадянином іншої держави.

Отже, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого підозрюваному злочину та продовження існування доведених ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, продовження застосування запобіжного заходу є необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , прокурор довів наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеним чотирьом ризикам, буде недостатнім.

Таким чином, прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194, ч. 3 ст. 199 КПК України.

Слідчий суддя враховує, що згідно положень ч. 5 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включаються у строки, передбачені ст. 219 КПК України, а також що на виконання вимог статей 291, 293 КПК України, після завершення стадії ознайомлення у порядку ст.290 КПК України сторона обвинувачення в межах строку досудового розслідування повинна скласти обвинувальний акт із додатками та надати його копію разом із копією реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному і захиснику.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання слідчого щодо наявності підстав, що виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою строком на 30 днів, але в межах досудового розслідування, що зможе запобігти зазначеним вище ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

За наведених обставин клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 115, 132, 177, 178, 183, 193-197, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 30 днів, але в межах строку досудового розслідування.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської міської прокуратури.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1