печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

підозрюваного ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного у кримінальному провадженні № 0003140 від 03 жовтня 2022 року ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

16.11.2023 старший слідчий в особливо важливих справах ГСУ Національної поліції України старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003140 від 03.10.2022 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 .

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003140 від 03.10.2022 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255 КК України.

ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що після початку воєнної агресії зі сторони російської федерації 24.02.2022 на території України збільшилась кількість кіберзлочинів, пов`язаних з незаконними діями з банківськими платіжними картками, діючи умисно, з корисливих мотивів, бажаючи мати стабільне джерело доходів від протиправної діяльності, вирішив використати вказані обставини для систематичного вчинення злочинів, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства) та таємного викрадення чужого майна (крадіжки).

Дослідивши незаконну діяльність у сфері фінансових послуг та ринків фінансових послуг, які здійснюються з використанням інформаційних, електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем та електронних комунікаційних мереж, яка набуває якостей професійного, системного та організованого характеру, а також схеми та кількості залучення третіх осіб з метою їх участі в незаконній діяльності, ОСОБА_8 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, не пізніше січня 2023 року залучив до організації зазначеної злочинної діяльності

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мав достатній досвід у вказаному виді незаконної діяльності, оскільки 28.01.2022 був притягнутий до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0001274 за ч. 5 ст. 27, 3 ст. 190 КК України, а саме за пособництво у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайства), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки (обвинувальний акт перебуває на розгляді у Печерському районному суді міста Києва).

В подальшому вказані особи визначили, що найкращими способами заволодіння чужим майном є «вішинг», тобто здійснення злочинцями телефонних дзвінків до потенційних потерпілих, представляючись працівниками банківських установ під приводом повідомлення про те, що за їх банківськими платіжними картками відбуваються фінансові операції, які є підозрілими, та пропонуючи надання кваліфікованої допомоги у вирішенні надуманої проблеми, надаючи різного роду інструкції та вказівки, що в свою чергу скеровані на приховане отримання від потерпілого необхідної інформації для доступу до його банківського карткового рахунку у системі онлайн-банкінгу та в подальшому надає змогу сторонній особі розпорядження коштами, які містяться на ньому.

Також, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було визначено спосіб заволодіння чужим майном у формі «фішингу», тобто виді шахрайства з використанням електронно-обчислювальної техніки шляхом отримання доступу до конфіденційних даних користувачів - логінів, паролів, реквізитів банківських карток, тощо через перехід потенційного потерпілого за посиланням, зовнішній вигляд та оформлення якого візуально схожі на офіційний сайт банківської установи або ж її «чат-бот» (програма, що імітує реальну розмову з користувачем) у крос-платформенному месенджері, але насправді це сайт або «чат-бот» шахраїв, через який вони дізнаються необхідну інформацію для здійснення шахрайських дій.

Так, усвідомлюючи, що вчинення запланованих злочинів можливе лише при об`єднанні групи осіб, детальному плануванні їх дій, розподілі обов`язків, забезпеченні взаємозв`язку та координації поведінки, розуміючи, що вказана діяльність є протиправною та маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого часу, вказані особи спланували досягнути поставленої мети шляхом створення і керування стійким об`єднанням - організованою групою.

Діючи умисно, з корисливих мотивів, відповідно до поставленої мети ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше квітня 2022 року, з метою вчинення злочинів, спрямованих на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства) та таємне викрадення чужого майна (крадіжку) встановили зв`язки з особами, які свідомо нехтували загальноприйнятими нормами моралі та принципами, усталеними в суспільстві та за своїми морально-вольовими якостями були охочими до збагачення будь-яким шляхом, та які за цими ж рисами не зможуть усвідомлювати характер та спосіб злочинних дій.

Разом з тим, усвідомлюючи незаконність такої злочинної діяльності, небезпеку її викриття правоохоронними органами, а також те, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном вони не в змозі, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розробили план злочинної діяльності, підібрали та залучили співвиконавців вчинення злочинів, розподілили між ними ролі та шляхом надання безпосередніх вказівок, інструкцій, координації дій співучасників здійснювали керування вчиненням злочинів, а також брали безпосередню участь у вчиненні злочинів, створивши таким чином стійке об`єднання для вчинення кримінальних правопорушень.

Узявши на себе функції загального керівництва створеної ними організованої групи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визначили її склад, структуру, загальні правила поведінки учасників, розподіл між ними функцій (ролей) як під час вчинення окремих злочинів, так і функціонування цієї групи в цілому, вжили заходи, спрямовані на прикриття та конспірацію її діяльності, забезпечення фінансування злочинної діяльності та порядок розподілу коштів, отриманих унаслідок вчинення злочинів, а відтак виконували у ній організаційно-розпорядчі функції.

Водночас, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи необхідність забезпечення стабільності та безпеки функціонування створеної організованої групи, а також необхідність ефективно протидіяти чинникам, що можуть її дезорганізувати, як внутрішнім, так і зовнішнім, ужили ряд заходів, спрямованих на її тривале функціонування.

Так, будучи обізнаними про те, що систематичне вчинення злочинів щодо великої кількості потерпілих та тривала діяльність організованої групи, до складу якої залучено значну кількість учасників, не може залишатися непоміченою, з метою забезпечення стабільності та безпеки її функціонування розподілили учасників організації на окремі структуровані групи, які відповідали за підготовку та вчинення окремих етапів злочинної діяльності.

Указане повинно було забезпечити безпеку діяльності організованої групи в цілому в разі викриття окремих її учасників, та не притягнення до кримінальної відповідальності інших учасників.

Так, керівник організованої групи ОСОБА_8 для вчинення злочинів, пов`язаних із незаконним заволодінням чужим майном, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах (час, місце, спосіб) отримав у користування приміщення, що розташовані на окупованій російською федерацією території окремих районів Донецької та Луганської областей України, які використовувались невстановленими учасниками організованої групи, як приміщення «кол-центрів».

Крім того, учасники організованої групи, які здійснювали спілкування з фізичними особами - власниками банківських платіжних карток, представляючись працівниками банківських установ під виглядом надання допомоги для запобігання настання можливих негативних наслідків з банківською платіжною карткою, використовували SІP-телефонію та мобільні термінали, які не відображають реквізити ІМЕІ, та надавали для перерахування коштів реквізити банківських платіжних карток, спеціально придбаних для здійснення злочинної діяльності та оформлених на номінальних (підставних) фізичних осіб за грошову винагороду.

Також, керівник організованої групи ОСОБА_8 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах відшукав невстановлену слідством особу (осіб), з якою домовився про здійснення спільної злочинної діяльності, направленої на заволодіння грошовими коштами фізичних осіб за допомогою створеного у месенджері «Telegram» чат-боту з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що візуально схожий на офіційний «чат-бот» відповідної банківської установи.

Так, зазначені дії були спрямовані на забезпечення безпеки діяльності організованої групи, оскільки не давали можливості потерпілим у подальшому ідентифікувати учасників групи, які безпосередньо вводили їх в оману та створювали хибну уяву про те, що за їх банківськими платіжними картками відбуваються незрозумілі фінансові операції, які є підозрілими.

Діючи на виконання розробленого злочинного плану, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи в невстановленому місці, у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше квітня 2022 року, залучили до складу організованої групи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та інших невстановлених на теперішній час досудовим розслідуванням осіб, які погодились увійти до складу організованої групи, виконувати покладені на них функції, підпорядковуватись її керівникам та брати участь у вчиненні злочинів відповідно до розробленого плану та відведених їм ролей.

Учасники організованої групи: ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та інші невстановлені особи, які є виконавцями злочинів, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше січня 2023, надавши згоду ОСОБА_9 на участь в діяльності групи, відповідали за підбір осіб, які погодяться за грошову винагороду створити на свої дані банківські платіжні картки та передати їх у користування учасникам групи, здійснення грошових переказів з банківської платіжної картки потерпілого на спеціально створені карткові банківські рахунки підконтрольні групі, отримання коштів, перерахованих з банківської платіжної картки потерпілого на банківські платіжні картки спеціально створених для вчинення злочинів із негайним зняття готівкою у банкоматах (АТМ) повинні були:

- підбирати осіб, які не будучи обізнаними у злочинних намірах членів організованої групи, погодяться за грошову винагороду відкрити на свої анкетні дані банківські картки та передати їх у користування учасникам злочинної групи;

- здійснювати грошові перекази з банківської платіжної картки потерпілого на спеціально створену банківську платіжну картку підконтрольну злочинній групі;

- отримувати кошти, перераховані з банківської платіжної картки потерпілого на банківські платіжні картки спеціально створені для вчинення злочинів із негайним зняттям готівкою у банкоматах (АТМ);

- за вказівкою керівників організованої групи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 здійснювати видатки на фінансування злочинної діяльності: здійснення виплат винагороди особам, які, не будучи обізнаними про справжні наміри учасників організованої групи, сприяли вчиненню злочинів, придбання та оплати засобів зв`язку тощо;

- підкорятися вказівкам керівників злочинної групи та виконувати інші функції, спрямовані на вчинення злочинів учасниками злочинної групи.

Крім того, організатором злочинної групи ОСОБА_13 , встановлено осіб ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які не будучи обізнаними про злочинні наміри ОСОБА_8 погодились за грошову винагороду в розмірі 500 доларів США та щомісячну грошову винагороду, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше квітня 2022, повинні були здійснити придбання Товариств з обмеженою відповідальністю та реєстрацію на себе нових, з подальшим укладенням договорів з операторами зв`язку про надання електронних комунікаційних послуг, оренди SIP-телефонії, здійснення систематичної оплати за укладеними договорами, а також комунікацію з операторами указаних підприємств.

Невстановлені учасники організованої групи, які є виконавцями та відповідали за здійснення телефонних дзвінків та введення потерпілих в оману з метою заволодіння їх коштами, перерахованими в результаті отриманих відомостей про дані банківської платіжної картки потерпілого, повинні були:

- систематично здійснювати телефонні дзвінки з використанням SІP-телефонії до потенційних потерпілих, представляючись працівниками банківських установ під приводом повідомлення про те, що за їх банківськими платіжними картками відбуваються фінансові операції, які є підозрілими, та пропонуючи надання кваліфікованої допомоги у вирішенні надуманої проблеми, надаючи різного роду інструкції та вказівки з метою прихованого отримання від потерпілих необхідної інформації для доступу до їх банківського карткового рахунку у системі онлайн-банкінгу, в тому числі відомостей про CVV-код платіжної картки, дату та термін її дії, та в подальшому отримувати відомості про otp-пароль (One Time Password);

- під час вчинення злочинів перебувати в спеціально обладнаних приміщеннях;

- підкорятися вказівкам керівників злочинної групи та виконувати інші функції, спрямовані на вчинення злочинів учасниками злочинної групи;

- створити у месенджері «Telegram» підроблений чат-бот під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та здійснювати його адміністрування.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Боярка, Київської області, українець, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, підозрюється у пособництві в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 185 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вважає наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_3 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання спробам останнього вчинити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ст.177 КПК України, а саме:

1) переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні у складі організованої злочинної групи особливо тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років, всі члени організованої злочинної групи на даний час не встановлені та здатні використати всі можливі способи та засоби для ухилення від кримінальної відповідальності. Крім того, встановлено, що

ОСОБА_3 міцних соціальних зв`язків немає. Враховуючи викладене, є підстави вважати, що існує ризик, що ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, місцезнаходження яких не вдалося встановити у ході обшуків, оскільки ОСОБА_3 , у вказаній злочинній групі, координував учасників з приводу зняття грошових коштів тобто вчиняв відведену йому роль, спрямовану на незаконне заволодіння чужим майном та таємне викрадення чужого майна, а тому обрання щодо його більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може призвести до спілкування його зі співучасниками злочинів, розробляння стратегії дій, спрямованих на приховування слідів злочину, уникнення від кримінальної відповідальності, спотворення речей та документів, які їх викривають, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні:

- з метою приховання слідів злочину, може вчиняти дії щодо видалення та спотворення інформації та документів, які містять сліди кримінальних правопорушень;

- знищити чи спотворити електронно-обчислювальну техніку, яка використовувалася для вчинення злочинів та не була відшукана та вилучена під час проведення обшуків;

- знищити списки та інші відомості щодо об`єктів посягань, а також документацію, яка свідчить про вчинення злочинів учасниками злочинної організації. Ці документи мають важливе значення для встановлення істини у кримінальному провадженні;

- знищити інші речі та документи, які можуть підтверджувати причетність ОСОБА_3 та інших учасників злочинної організації до вчинення перелічених кримінальних правопорушень, а також інших кримінальних правопорушень, до яких вказані особи можуть бути причетні;

3) може незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних в зазначеному кримінальному провадженні, оскільки злочинна діяльність членів організованої злочинної групи була спрямована на введення в оману невизначеного кола потерпілих, з метою заволодіння їх коштами та таємного викрадення зазначених коштів. Крім того, потерпілими від кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_3 є переважно самотні особи похилого віку, які перебувають на соціальному утриманні, місця проживання та засоби телефонного зв`язку яких відомі підозрюваному ОСОБА_3 та іншим учасникам організованої злочинної групи, шляхом здійснення телефонних дзвінків та під час особистих зустрічей з потерпілими, ОСОБА_3 може незаконно впливати на них, в тому числі і шляхом висловлення погроз, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також ОСОБА_3 , має вплив на інших учасників злочинної групи та осіб, залучених учасниками злочинної групи до вчинення злочинів, а тому може незаконно впливати на них, з метою уникнення кримінальної відповідальності;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що може виражатись у неявці на виклики до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки одним із основних заробітків для свого матеріального забезпечення ОСОБА_3 , є отримання коштів від вчинення злочинних дій, пов`язаних із незаконним заволодінням чужим майном та таємним викраденням чужого майна, у випадку незастосування запобіжного заходу - тримання під вартою, та у зв`язку із не встановленням на цей час всіх організаторів та співвиконавців злочинів, може продовжувати займатись вчиненням злочинів. Крім того, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочинів проти осіб похилого віку, що повністю суперечить нормам моралі, встановленим у суспільстві, а тому існує ризик, що у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, остання продовжить злочинну діяльність.

Обставини встановлені під час досудового розслідування на думку слідчого виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що підозра не обґрунтована, ризики не доведені, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав свого захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003140 від 03.10.2022 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255 КК України.

14.11.2023 ОСОБА_3 повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 185 КК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У даному випадку слід брати до уваги те, що відповідно до ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя, встановив, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме:

- показаннями потерпілих, що містяться у протоколах їх допитів, відповідно до яких встановлено, що у різний період часу невстановлені особи під приводом повідомлення про те, що за їх банківськими платіжними картками відбуваються фінансові операції, які є підозрілими, та пропонуючи надання кваліфікованої допомоги у вирішенні надуманої проблеми, надаючи різного роду інструкції та вказівки, що в свою чергу скеровані на приховане отримання від потерпілого необхідної інформації для доступу до його банківського карткового рахунку у системі онлайн-банкінгу та в подальшому надає змогу сторонній особі розпорядження коштами, внаслідок чого спричиняли майнову шкоду;

- протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст.ст. 260, 263, 264, 267, 268, 269 КПК України, згідно яких встановлені факти та отримані докази підозрюваних осіб до участі в злочинний групі, а також заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайстві), таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненого організованою групою, повторно, у великих розмірах, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а також протоколами оглядів носіїв інформації, отриманих за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- протоколами оглядів тимчасових доступів до документів - інформації, яка перебуває у володінні банків АТ «ПУМБ», АТ «Ощадбанк», АТ «Райффайзен банк Аваль», АТ КБ «ПриватБанк», ТОВ «Євронет Україна», АТ «Юнекс банк», якими підтверджуються факти перерахування грошових коштів на карткові банківські рахунки, підконтрольні учасникам злочинної групи та факти переведення коштів у готівковий вигляд, шляхом зняття їх у банкоматах;

- протоколами проведення обшуків за місцями проживання підозрюваних осіб та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

В той же час, згідно з ч.4 ст. 194 КПК України у разі, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого у клопотанні та прокурора в судовому засіданні про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу» (аналогічні справи - «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).

Крім того, дане твердження кореспондується з рішенням Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп / 2003, згідно з яким тяжкість злочину законом не визначається як обов`язкова підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту.

У рішеннях ЕСПЛ «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, «Мамедова проти Росії» від 01 червня 2006 року, а також правових позицій, викладених у п. 80 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, та у рішенні у справі «Тодоров проти України» від 12 січня 2012 р., визначено принцип призначення альтернативного запобіжного заходу, згідно з яким «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою».

Відповідно до правової позиції, викладеній у листі ВССУ, від 4 квітня 2013 року №511-550/0/4-13, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням застосування тримання під вартою, тому судам, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо застосування, продовження тримання під вартою не відповідають вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК України.

Оскільки, прокурор не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого та застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Виходячи з конкретних обставин справи, даних про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, сімейний стан, стан здоров`я, характер вчинення кримінального правопорушення, належну процесуальну поведінку, вважаю наявними підстави для застосування до ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 год. по 06:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та / або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, до 14 січня 2024 року включно, та покласти процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками, потерпілими, підозрюваними та іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

- здати на зберіганні у відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 год. по 06:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та / або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, до 14 січня 2024 року включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_3 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками, потерпілими, підозрюваними та іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

- здати на зберіганні у відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_3 виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1