ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/819/26/24 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжного заходу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6

захисника-адвоката - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 06 лютого 2022 року, якою відносно,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, Донецької області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.3 ст.185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 квітня 2022 року, включно, з визначеним розміром застави у сумі 49620 грн.

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області на розгляді перебуває кримінальне провадження № 0002332 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190, ч.3 ст.185 КК України.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.02.2022 року, обвинуваченому ОСОБА_8 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 квітня 2022 року, включно, з визначеним розміром застави у сумі 49620 грн.

Не погодившись із вищевказаним рішенням суду, захисник - адвокат ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність оскаржуваної ухвали суду, оскільки обвинувачений не переховувся від правоохороних органів та суду не був належним чином повідомлений про судові засідання.

Крім того, апелянт вказує що, прокурором не додано жодного доказу на підтвердження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задововлення апеляції, перевіривши матеріали провадження, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Положеннями ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованості висновків суду в частині наявності існування ризиків, суд враховує наступне.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зав`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зав`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Перевіряючи обґрунтування суду першої інстанції щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК, колегія суддів вбачає те, що суд встановив належне та детальне обґрунтування наявності кожного із зазначених ризиків в оскаржуваній ухвалі.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 є особою раніше судимою, не одруженою, не працевлаштованою, має постійне місце реєстрації та проживання.

Крім того, приймаючи рішення щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , суд цілком слушно виходив із того, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція статті, за вчинення якого, передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, апеляційний суд враховує, що у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за особливо тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім того, з ухвали суду першої інстанції вбачається, що при задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, крім тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, врахував дані щодо особи обвинуваченого, у тому числі зазначені в апеляційній скарзі.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Зважаючи на те, що остаточне рішення по справі відносно обвинуваченого не прийнято, свідки та потерпілі підлягають безпосередньому допиту судом і суд має дослідити докази у справі, апеляційний суд вважає, що в даному випадку існують ризики можливого незаконного впливу останнього на свідків та потерпілих, з метою зміни останніми показань, а також обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Будь-яких доказів, які свідчать про порушення прав обвинуваченого чи допущення судом істотних порушень вимог КПК України, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваного судового рішення, під час апеляційного перегляду не встановлено.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419,422-1 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 06 лютого 2022 року, якою ОСОБА_8 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання до 05 квітня 2022 року, включно - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4