Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/285/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000028 від 25.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна вилученого у ході огляду місця події від 24.01.2024 року, а саме:

- вантажного автомобіля марки «ЗІЛ-131» з маніпулятором типу ПЛГ, державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у володінні ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_1 , користувачем якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , водієм якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_3 шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном;

- лісопродукції породи сосна в кількості 36 сортиментів довжиною по 4 м кожен , різного діаметру, з невідповідними документами на неї шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 та водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_3 на відчуження, розпорядження та користування майном.

Старший слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, до суду надав письмову заяву з проханням розглядати клопотання про арешт майна без його участі. Клопотання підтримує та просить задоволити.

Від прокурора ОСОБА_4 до суду надійшла заява з проханням провести розгляд клопотання про арешт майна у її відсутності. Клопотання підтримує та просить задоволити.

Власник майна ОСОБА_5 , користувачі майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку, що стверджується матеріалами справи. Причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання про арешт майна без участі власника майна ОСОБА_5 , користувачів майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду клопотання.

Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що під час досудового розслідування встановлено, що 24.01.2024 року, близько 20 год. 15 хв., на дорозі між с. Обище та с. Замисловичі, Коростенського району, Житомирської області, в ході проведення профілактичного відпрацювання території обслуговування щодо протидії незаконним вирубкам та нелегальному обігу деревини працівниками СРПП ВП № 2 Коростенського РУП зупинено автомобіль марки «ЗІЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , який перевозив лісопродукцію породи сосна в кількості 36 сортиментів довжиною по 4 м кожен, різного діаметру, загальним об`ємом близько 7, 5 м куб. з невідповідними документами.

За даним фактом слідчим відділенням ВП № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області 25.01.2024 року внесено відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження за № 0000028. Попередня правова кваліфікація ч. 4 ст. 185 КК України.

24.01.2024 року в ході проведення огляду місця події виявлено та вилучено вантажний автомобіль марки «ЗІЛ-131», з маніпулятором типу ПЛГ, державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому навантажено лісопродукцію породи сосна в кількості 36 сортиментів довжиною по 4 м кожен , різного діаметру, з невідповідними документами на неї.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 вантажний автомобіль марки «ЗІЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_5 .

Постановою слідчого від 25.01.2024 року вилучені в ході огляду місця події автомобіль марки «ЗІЛ-131», з маніпулятором типу ПЛГ, державний номерний знак НОМЕР_1 та лісопродукцію породи сосна в кількості 36 сортиментів довжиною по 4 м кожен , різного діаметру, з невідповідними документами на неї, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000028 від 25.01.2024 року.

Крім того, постановою слідчого від 25.01.2024 року вилучений в ході огляду місця події автомобіль марки «ЗІЛ-131», з маніпулятором типу ПЛГ, державний номерний знак НОМЕР_1 , визнано знаряддям вчинення кримінального правопорушення та залишено на зберіганні на території ВП № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, за адресою: вул. Свято-Воздвиженська, 2, м. Олевськ, Коростенського району, Житомирської області.

Клопотання обґрунтоване тим, що на думку слідчого існують всі правові підстави для накладення арешту на вилучене в ході огляду місця події 24.01.2024 року майно, яке в подальшому буде досліджено та оцінено органом досудового розслідування відповідно до вимог ст. 94 КПК України та буде прийнято законне процесуальне рішення у розумні строки.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, зокрема арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За загальними правилами, передбаченими ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається лише у разі, якщо слідчий, дізнавач, прокурор доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно зі ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. 173 КПК України, повинен врахувати, зокрема правову підставу для арешту майна.

Зі змісту клопотання слідчого про арешт майна вбачається, що необхідність такого арешту обумовлена визнанням вищезазначеного майна речовими доказами, оскільки існує сукупність достатніх підстав вважати, що вилучене під час огляду майно, є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, відповідно до положень ч. 1, ч. 3 ст. 170 КПК України.

Завданням арешту зазначеного майна слідчий визначив запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а метою встановлення об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні, збереження речових доказів.

Слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено, що вилучена під час огляду 24.01.2024 року лісопродукція породи сосна відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Отже, за таких обставин, враховуючи правову підставу для арешту майна, можливість зникнення, втрати, пошкодження, приховування чи перетворення вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна в цій частині є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Вирішуючи клопотання слідчого в частині накладення арешту на вантажний автомобіль марки «ЗІЛ-131» з маніпулятором типу ПЛГ, державний номерний знак НОМЕР_1 , слідчий суддя враховує положення ч. 11 ст. 170 КПК України, відповідно до якої заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

В свою чергу, в клопотанні відсутні посилання на обставини, які підтверджують, що незастосування заборони або обмеження користування вантажним автомобілем марки «ЗІЛ-131» з маніпулятором типу ПЛГ, державний номерний знак НОМЕР_1 , призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Не приєднано таких доказів і до матеріалів клопотання.

Крім того, слідчому судді не надано підтверджень того, що на території відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області наявний спеціальний майданчик для зберігання речових доказів.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності, у розумінні Конвенції, вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22.09.1994, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (серед інших джерел, рішення від 23.09.1982 у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (наприклад, рішення від 21.02.1986 у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

За таких обставин слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого в частині накладення арешту на вантажний автомобіль марки «ЗІЛ-131» з маніпулятором типу ПЛГ, державний номерний знак НОМЕР_1 , підлягає задоволенню частково із застосуванням найменш обтяжливого способу арешту шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на відчуження та розпорядження вантажним автомобілем марки «ЗІЛ-131» з маніпулятором типу ПЛГ, державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки вказане майно має доказове значення та є достатні підстави вважати, що збереження цього речового доказу необхідне для здійснення належного досудового розслідування кримінального провадження, а ступінь втручання у права та свободи власника та користувачів майна виправдовуюся потребами досудового розслідування.

У даному випадку застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної діяльності громадян та гарантуватиме охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечить швидке, повне та неупереджене досудове розслідування.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що на даній стадії він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України.

Відповідно до ст.174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000028 від 25.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задоволити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події 24.01.2024 року, а саме:

- вантажний автомобіль марки «ЗІЛ-131» з маніпулятором типу ПЛГ, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , житель АДРЕСА_1 шляхом тимчасового позбавлення права власника ОСОБА_5 та користувачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на відчуження та розпорядження вказаним майном. Передати вантажний автомобіль марки «ЗІЛ-131» з маніпулятором типу ПЛГ, державний номерний знак НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання фактичним володільцям та користувачам майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

- лісопродукцію породи сосна в кількості 36 сортиментів, довжиною по 4 м кожен , різного діаметру, з документами на неї шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вказаним майном.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1