233 № 233/4824/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року Слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання старшої слідчої СВ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000282 від 25 серпня 2023 року «про продовження дії застосованого раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», відносно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. П`ятихатки, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, військовослужбовця військової служби за призивом під час мобілізації, на особливий період, стрілець-зенітник 2 зенітного ракетного відділення зенітного ракетного взводу 2 мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , має військове звання - солдат, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання старшої слідчої СВ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 «про продовження дії застосованого раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» стосовно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідча посилається на існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може спробувати: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Копії клопотання про продовження строку тримання під вартою та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, вручені підозрюваному у передбачені КПК України строки, що підтверджується розпискою останнього.

Слідча ОСОБА_4 , посилаючись на підстави та вимоги зазначені в письмовому клопотанні, просила його задовольнити та продовжити відносно ОСОБА_6 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177КПК України на теперішній час не перестали існувати.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав його обґрунтованості та наявності ризиків, зазначених слідчою, вважаючи що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання слідчої, просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який такий, як домашній арешт за місцем його мешкання.

Захисник ОСОБА_5 повністю підтримав свого підзахисного.

Вислухавши слідчу, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до такого.

В судовому засіданні встановлено, що провадженні СВ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження за №0000282 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, відомості про яке було внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 серпня 2023 року.

26 серпня 2023 року о 01 годині 20 хвилин ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст.208КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296КК України.

26 серпня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, вручено пам`ятку з правами та обов`язками підозрюваного.

28 серпня 2023 року відповідно до ухвали слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області відносно підозрюваного ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк до 26 жовтня 2023 року включно.

19 жовтня 2023 року Керівником Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000282 від 25 серпня 2023 року, за підозрою ОСОБА_6 , у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296КК України до 3-х місяців, тобто до 26 листопада 2023 року включно.

26 жовтня 2023 року спливає строк запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України за наступних підстав: будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та перебуваючи на посаді стрільця-зенітника 2 зенітного ракетного відділення зенітного ракетного взводу 2 мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст.41,68Конституції України, ст.ст.14Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 25 серпня 2023 року близько о 21 години 10 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалось особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства, нахабно і зневажливо ставлячись до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, усвідомлюючи своє перебування у громадському місці, намагаючись самоутвердитись за рахунок пошкодження чужого майна і нахабно показуючи своє зневажливе ставлення до оточуючих, ігноруючи присутніх на вулиці інших осіб, тримаючи в правій руці ручну осколкову гранату Ф-1, видернув кільце з чекою з ручної осколкової гранати Ф-1 та кинув її в бік військових автомобілів «УАЗ 3303» військовий номерний знак НОМЕР_2 та «МАЗ-5551» військовий номерний знак НОМЕР_3 , які стояли припарковані біля буд. АДРЕСА_2 , внаслідок вибуху ручної осколкової гранати Ф-1, осколками було пошкоджено передню частину автомобіля «УАЗ 3303» н.з. НОМЕР_2 та автомобіля «МАЗ-5551» н.з. НОМЕР_3 , що належали військовій частині НОМЕР_1 , чим спричинив матеріальну шкоду військовій частині та порушив спокій та нормальні умови життя та побуту мешканців будинку.

На підтвердження вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296КК України, слідча посилається на зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме на: протокол огляду місця події від 25 серпня 2023 року, проведеним на ділянці місцевості розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було зафіксовано обстановку вчиненого кримінального правопорушення, вилучені сліди та знаряддя злочину; показання свідка ОСОБА_7 , який розповів про відомі йому обставини скоєного ОСОБА_6 злочину; показання свідка ОСОБА_8 , яка розповіла про відомі її обставини скоєного ОСОБА_6 злочину; показання свідка ОСОБА_9 , який розповів про відомі йому обставини скоєного ОСОБА_6 злочину; показання свідка ОСОБА_10 , який розповів про відомі йому обставини скоєного ОСОБА_6 злочину; постанову про визнання предметів речовими доказами, та залучення їх до кримінального провадження в якості речових доказів; протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 , від 26.08.2023 проведеним на ділянці місцевості розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було зафіксовано обстановку вчиненого кримінального правопорушення, вилучені сліди та знаряддя злочину; показання підозрюваного ОСОБА_6 , який розповів про обставини скоєного ним злочину.

Відповідно ст.197КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою або продовження тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких та особливо тяжких злочинів.

Згідно з вимогами ст.199КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання слідчою доведено в судовому засіданні, що не зменшилися і продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177КПК України, а саме:

- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду з огляду на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за яке, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років може бути визнане останнім більш небезпечним ніж втеча;

- ризик незаконного впливу на свідків, оскільки злочин було здійснено з застосуванням вибухового пристрою, що фактично становить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливістю погрозою застосування насильства.

- ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі з метою ухилитися від кримінальної відповідальності за злочин, у вчиненні якого обвинувачується, в статусі військовослужбовця, може вчинити злочин, передбачений ст.408КК України.

Разом з тим, слідчий суддя вважає недоведеним ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177КПК України, на які посилається слідча у своєму клопотанні, а саме: ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином слідчим не конкретизований, а за своїм обґрунтуванням фактично дублює інші ризики.

Слідчою доведені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою ОСОБА_6 , а саме, необхідність в отриманні та долученні до матеріалів кримінального провадження висновку амбулаторно судово-психіатричної експерти; в виконанні з підозрюваним та його захисником у кримінальному провадженні вимог ст.290КПК України; в підготовці обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування; в проведенні інших слідчих та процесуальних дії в яких виникне необхідність під час досудового слідства. Для виконання вказаних слідчих, процесуальних дій слідчій потрібно не менш одного місяця.

Відповідно до ст.183КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року.

Тобто із зазначених рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 є умисним та тяжким. Приймаючи до уваги вагомість наявних доказів, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, враховуючи обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення та умови при яких його вчинено, приймаючи до уваги зазначені стороною обвинувачення ризики, детально вивчивши характеризуючи матеріали відносно підозрюваного, вік та стан здоров`я ОСОБА_6 , який є фізично здоровим, працездатний, військовослужбовець, неодружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, за місцем проходження служби характеризується негативно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за умисне кримінальне правопорушення, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 7 років, а також неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчої і продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, а саме до 26 листопада 2023 року включно.

Розглядаючи можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, суд зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання підозрюваного під вартою є не лише очікування суду, а дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання обвинуваченого під вартою.

Слідчий суддя вважає неможливим застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та встановленим у судовому засіданні, оскільки вони не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, на що вказують особистість підозрюваного, а також суворість покарання за кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

Відповідно до ч.2 ст.177КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 ст. 177 КПК України.

Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для суду подій, визначених у ч.1 ст.177КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

У конвенційній судовій практиці вироблено чотири основні прийнятні причини для тримання особи під вартою до винесення вироку, коли така особа підозрюється у вчиненні злочину: ризик того, що особа не з`явиться до суду; ризик того, що підозрюваний (обвинувачений), у разі звільнення, вчинить дії, які перешкоджатимуть відправленню правосуддя, або вчинить нові злочини, або порушить громадський порядок (справа «Пірузян проти Вірменії»).

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Тож, зазначені та встановлені судом ризики виправдовують продовження обраного відносно підозрюваного запобіжного заходу, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім того, обґрунтовуючи доцільність продовження підозрюваному ОСОБА_6 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під варто, слідчий суддя враховує, правову позицію Європейського суду з прав людини викладену у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, де Суд вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

При цьому продовження застосованого запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Згідно з практикою Європейського Суду, зокрема рішенням у складі Великої палати у справі «Labita v.Italy» від 06.04.2000 р., тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Тож, у суду не має підстав для задоволення потреб сторони захисту, щодо зміни запобіжного заходу, бо враховуючи все вищенаведене, така позиція захисту, на думку суду, викликана самим лише досягненням бажаного результату у виді звільнення з під варти підозрюваного, що в жодному випадку не може бути підставою для зміни обраного раніше запобіжного заходу, а доводи сторони обвинувачення, враховуючи все вищезгадане, є більш пріоритетними під час вирішення питання щодо запобіжного заходу, в зв`язку з чим, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає особі підозрюваного ОСОБА_6 , характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчої підлягає задоволенню, тому строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 необхідно продовжити до закінчення строку досудового розслідування, тобто до 26 листопада 2023 року включно.

З урахуванням положень ч.4 ст.183КПК України, зокрема те, що ОСОБА_6 підозрюється

у вчиненні кримінально караних дій направлених на створення небезпеки для життя та здоров`я достеменно не визначеного кола мирних місцевих жителів багатоквартирних будинків житлового кварталу, суд вважає за недоцільне визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу,

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178,182-185,193,194,196-198КПК України,слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшої слідчої СВ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 «про продовження дії застосованого раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296КК України задовольнити.

Продовжити дію застосованого раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з урахуванням строків досудового розслідування до:

26 листопада 2023 року включно.

Підозрюваного ОСОБА_6 тримати під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Копію ухвали негайно вручити та/або направити захиснику, слідчій і прокурору, а також начальнику гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 для виконання та вручення підозрюваному ОСОБА_6 із обов`язковим отриманням від підозрюваного розписки із датою про вручення копії ухвали суду.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони - ОСОБА_3 та на старшу слідчу СВ ВП №2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_4 ..

На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_11 .