Харківський районний суд Харківської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2023 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/12935/23

Провадження № 1-кп/635/810/2023

Суддя Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000474 від 04 листопада 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільшана Дворічанського району Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого на посаді кладівника в ПП «Гомаль», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального Кодексу України,

УСТАНОВИВ:

25 грудня 2023 року до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 разом з додатками та клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, який отримано головуючим у справі суддею.

Під час досудового розслідування ОСОБА_2 надав письмову заяву, складену в присутності захисника ОСОБА_4 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Судом, у відповідності до частини 2 статті 381 КПК України, визнано можливим розглядати обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 4 статті 107 КПК України не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено та пред`явлено обвинувачення, в тому, що 04.11.2023 приблизно о 10:50, ОСОБА_2 , перебував на роботі у будівельному магазині «Гомаль», що розташований за адресою: вул. Прохолодна, 2, в м. Мерефа, Харківського району, Харківської області. Перебуваючи на вказаному місці він побачив, що до магазину зайшла ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , де на ґрунті словесного конфлікту який відбувся з ОСОБА_5 в наслідок чого в ОСОБА_2 виник раптовий, злочинний умисел направлений на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень невизначеного ступеня тяжкості.

В подальшому, ОСОБА_2 з метою реалізації свого злочинного ступеня тяжкості, діючи умисно та протиправно, вивів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із будівельного магазину, за вищевказаною адресою, та штовхнув ОСОБА_5 від чого вона впала на землю, а ОСОБА_2 наніс близько 8 ударів ОСОБА_5 правою та лівою руками, в область тулубу, голови та кінцівках.

Умисними протиправними діями, ОСОБА_2 потерпілій ОСОБА_5 спричинено, згідно з висновком судово-медичної експертизи №09-1646/2023 від 27.11.2023 садно, синець на обличчі, забита рана верхньої губи, поверхневі забиті рани в ділянці 3-го пальця лівої кисті, 1 та 3-го пальця правої кисті, синці на грудній клітині, лівій та правій нозі, що викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цією ознакою, відповідно до п.п. 2.3.2 «б», 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, дії ОСОБА_2 кваліфіковані як кримінальний проступок, передбачений частиною 1 статті 125 КК України, тобто умисні легкі тілесні ушкодження.

Відповідно до частини 2 статті 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

За вищенаведених та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_2 потрібно кваліфікувати за частиною 1 статті 125 КК України як умисне нанесення легкого тілесного ушкодження.

Оцінивши докази зібрані під час досудового розслідування, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

При призначенні покарання суд дотримується вимог кримінального закону, зокрема статті 65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи покарання за скоєне в межах пред`явленого обвинувачення, суд керується частиною 2 статті 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_2 встановлено, що він раніше не судимий, офіційно працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд, керуючись вимогами статті 65 КК України, та враховуючи положення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» поряд з наведеними вище даними про її особу, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, який, відповідно до статті 12 КК України, є кримінальним проступком, конкретні обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого та вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді штрафу, встановленому санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України за якою він обвинувачується.

Речові докази та процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід щодо обвинуваченого, не застосовувались.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись статтями 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_7