УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23.08.2023 року у справі 947/26193/22, -

В С Т А Н О В И В:

01.12.2023 р. до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло вказане клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23.08.2023 року у справі 947/26193/22.

Заявник звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту з майна яке було виявлено та вилучено 17.08.2023 року в ході обушку за адресою: АДРЕСА_1 , на грошові кошти загальною сумою 7800доларів США. Вказує, що грошові кошти, належать ОСОБА_5 які він отримав в наслідок продажу власного авто Мітсубіші «Outlander» у липні 2023 році, а тому вказує що вилучені грошові кошти є власністю батька підозрюваного, а тому не має відношення до даного кримінального провадження.

Заявник в судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити, на підставах викладених в клопотанні.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання вказавши, що досудове розслідування триває, на даний час проводяться слідчі дії, грошові кошти на які було накладено арешт були вилучені у підозрюваного та крім того санкція статті яка була інкримінована підозрюваному передбачає конфіскація майна.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що у задоволенні клопотання заявнику слід відмовити, виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Звертаючись до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, слідчим була зазначена підстава, передбачена п.1 ч.2 ст.170 КПК України, а саме необхідність збереження доказу, недопущення його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23.08.2023 року у справі 947/26193/23 було накладено арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 17.08.2023 року в ході обушку за адресою: АДРЕСА_1 , на грошові кошти загальною сумою 7800 доларів США.

Накладаючи арешт на майно, слідчий суддя виходив з того, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.368, ч.2 ст.364, ч.3 ст.369 КК України, а також те, що оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна, про яке йдеться у п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України.

Законність накладення арешту на майно було перевірено Одеським апеляційним судом, яким в задоволенні апеляційної скарги заявника було відмовлено.

Доводи заявника щодо походження вищезазначених грошових коштів внаслідок продажу транспортного засобу були предметом оцінки під час розгляду апеляційної скарги.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що на даний час у кримінальному провадженні родичу заявника - ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч.3 ст.368 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, яка може бути застосована до обвинуваченого за рахунок арештованого майна, у випадку визнання його винним.

Таким чином, оскільки заявник доводів клопотання не навів та не надав, заявником не було доведено, що в подальшому застосуванні арешту на майно відпала потреба, а досудове слідство триває, вважаю необхідним у задоволенні клопотання відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 167, 170 - 174 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту, який було накладено на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23.08.2023 року у справі 947/26193/22 - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1