В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/5447/23

Провадження № 1-кп/0285/575/23

08 листопада 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (ЄРДР № 0000997) за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кам`янка Олевського району Житомирської області, громадянин України, освіта середня, неодружений, зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимості не має,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи на меті самоствердитися за рахунок своєї співмешканки ОСОБА_5 , з якою перебував у сімейних відносинах, шляхом приниження її честі та гідності, діючи з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття у сім`ї, яку він з нею створив, не бажаючи піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та ОСОБА_5 на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги, ігноруючи загальноприйняті сімейні цінності та норми моралі, умисно систематично вчиняв відносно ОСОБА_5 психологічне насильство шляхом висловлення на її адресу словесних образ, погроз, приниження та залякування, за наступних обставин.

23.07.2022 року, близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку, де вони спільно проживали, за адресою: АДРЕСА_3 , безпідставно створив конфлікт, який супроводжувався висловлюванням нецензурної лексики на адресу співмешканки ОСОБА_5

30.07.2022 року, близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку за вищевказаною адресою, повторно створив конфлікт, який супроводжувався словесними образами та висловлюванням погроз на адресу співмешканки ОСОБА_5

11.08.2022 року, близько 00 год. 10 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку за вищевказаною адресою, повторно створив конфлікт з ОСОБА_5 , який супроводжувався словесними образами та висловлюванням погроз.

25.08.2022 року, близько 22 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку за вищевказаною адресою, повторно створив конфлікт з ОСОБА_5 , який супроводжувався словесними образами та висловлюванням погроз.

27.09.2022 року, близько 13 год. 30 хв., та близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку за вищевказаною адресою, повторно створив конфлікт з ОСОБА_5 , який супроводжувався словесними образами та висловлюванням погроз.

Не зупиняючись на вчиненому, продовжуючи свої умисні систематичні протиправні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 15.06.2023 року близько 17 год. 40 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку за адресою АДРЕСА_2 , повторно створив конфлікт з ОСОБА_5 , який супроводжувався висловлюванням образ та погроз.

13.07.2023 року близько 02 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку за вищевказаною адресою, повторно створив конфлікт з ОСОБА_5 , який супроводжувався висловлюванням образ та погроз.

Зазначеними діяннями ОСОБА_4 вчинив відносно потерпілої психологічне насильство. Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_5 зазнала погіршення якості життя, а також психологічних та фізичних страждань. Приниження та залякування викликало у неї побоювання за свою безпеку, емоційну невпевненість, відчуття нездатності захистити себе.

За вищевказаними фактами вчинення насильства в сім`ї відносно ОСОБА_4 неодноразово були складені протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду яких судом ОСОБА_4 притягнуто до адміністрат відповідальності.

Крім того, працівниками уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України в порядку ст. 25 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" 27.09.2022 винесено терміновий заборонний припис відносно ОСОБА_4 , як кривдника, за результатами реагування на факти вчиненого ним домашнього насильства, з метою недопущення продовження повторного вчинення такого насильства.

Незважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності, наявність винесеного уповноваженим підрозділом органів Національної поліції України заборонного припису, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та грубо ігноруючи норми законів, якими врегульовані сімейні відносини, а також закріплено обов`язок не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, продовжив свою злочинну діяльність, що виразилося у вчиненні ним домашнього насильства за наступних обставин.

22.08.2023 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 , маючи на меті самоствердитися за рахунок своєї співмешканки ОСОБА_5 , з якою перебував у сімейних відносинах, шляхом приниження її честі та гідності, діючи умисно з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття у сім`ї, ігноруючи загальноприйняті сімейні цінності та норми моралі, перебуваючи неподалік будинку, де вони спільно проживають, за адресою: АДРЕСА_2 , безпідставно створив конфлікт, який супроводжувався словесними образами, висловлюванням нецензурної лексики на адресу співмешканки ОСОБА_5 , із застосуванням фізичної сили, а саме - наносив удари по частинам тіла останньої. У результаті вчинених дій на тілі потерпілої ОСОБА_5 утворились тілесні ушкодження. Таким чином, ОСОБА_4 повторно вчинив відносно неї психологічне та фізичне насильство.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю, висловив каяття. Суду пояснив, що він дійсно вчиняв насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 за обставин, викладених в обвинувальному акті. Свої дії пояснив ревнощами. Про вчинене шкодує. На теперішній час примирився з потерпілою. Просив суд його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась. Подала заяву про розгляд справи без її участі. Щодо призначення покарання обвинуваченому покладалась на розсуду суду.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого.

За таких обставин, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням матеріалів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

На підставі показань обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення доведена повністю, та кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчиненні психологічного та фізичного насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та фізичної шкоди здоров`ю останньої.

При вирішенні питання щодо призначення ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого діяння, особу винного, наявність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Суд не визнає такою, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , обставину, на яку посилається сторона обвинувачення - вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах. Дана обставина є необхідним елементом складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та враховується даною нормою закону під час кваліфікації діяння. Отже, повторне її врахування як обтяжуючої - є безпідставним.

Інших обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, особу ОСОБА_4 , який за місцем проживання характеризується нейтрально, постійного місця роботи не має, до кримінальної відповідальності притягується вперше, а також думку потерпілої щодо призначення покарання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарння у виді обмеження волі.

Застосування до ОСОБА_4 більш м`якого покарання у виді громадських робіт суд визнає неможливим, оскільки неодноразове застосування судом аналогічного виду адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП не досягло необхідного виховного впливу та не призвело до виправлення ОСОБА_4 , який продовжив вчиняти протиправні дії.

Разом з тим, суд визнає можливим виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Відповідно до положень п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Крім того, суд вважає за необхідне на підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок пройти програму для кривдників.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід не обирався. Підстави для його обрання відсутні.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, поклавши на нього обов`язок пройти програму для кривдників на строк 2 (два) місяці, за місцем проживання (Ярунська ОТГ Звягельського району Житомирської області).

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1