Провадження № 1-кп/727/111/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2024 року колегія суддів Шевченківського районного суду м. Чернівці у складі головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря: ОСОБА_4

розглянувши у закритому судовому засіданні в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000272 від 07.07.2022 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Біловодськ Біловодського району, Луганської області , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 111 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

В липні 2022 року більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилось можливим, ОСОБА_5 , будучи громадянином України, перебуваючи на тимчасово окупованій території смт. Біловодськ Старобільського району Луганської області, за невстановлених обставин, під час воєнного стану та збройної агресії РФ, діючи умисно, добровільно вступив у злочинну змову з представниками так званого «Міністерства Внутрішніх Справ ЛНР», що створена та функціонувала в інтересах РФ, зайнявши посаду в підрозділі Біловодського районного відділу внутрішніх справ Міністерства Внутрішніх Справ Луганської Народної Республіки (мовою оригіналу «Беловодский РОВД МВД ЛНР»), з метою становлення та зміцнення окупаційної влади РФ на тимчасово окупованій території смт. Біловодськ Старобільського району Луганської області, а також недопущення контролю України над цією окупованою РФ територією, надав добровільну згоду на проведення у подальшому підривної діяльності проти України шляхом вчинення дій на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній безпеці України.

Здійснивши, таким чином, надання іноземній державі РФ та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, ОСОБА_5 почав працювати в підрозділі Біловодського районного відділу внутрішніх справ Міністерства Внутрішніх Справ Луганської народної республіки (мовою оригіналу «Беловодский РОВД МВД ЛНР»), що розташована за адресою: вул. Леніна, буд. 77, смт. Біловодськ, Старобільського район Луганська область, створеному на тимчасово окупованій території вказаного міста та виконувати покладені на нього службові обов`язки «співробітника Біловодського районного відділу внутрішніх справ Міністерства Внутрішніх прав Луганської Народної Республіки (мовою оригіналу «Беловодский РОВД МВД ЛНР»).

Вказаними умисними діями ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечив становлення та зміцнення окупаційної влади РФ шляхом безпосередньої участі в утворенні незаконних правоохоронних органів так званої «ЛНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ, на окупованій території України, виконання функцій представника окупаційної правоохоронної влади РФ з метою недопущення контролю української влади на території Луганської області, надавши тим самим допомогу РФ в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України, недоторканості, державній безпеці України.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, тобто у державній зраді, а саме діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній безпеці України, шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого (in absentia), ОСОБА_5 , який показань суду не надавав та будь-яких клопотань від останнього на адресу суду також не надходило.

При цьому, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Чернівецькій області.

Повістки про виклик обвинуваченому ОСОБА_5 , а також інформацію про процесуальні документи надсилались та публікувались відповідно до вимог ст. 323 КПК.

Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_5 який в свою чергу повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчить про його наміри від ухилення від кримінальної відповідальності.

В той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Захисник у судовому засіданні зазначив, що не мав можливості зв`язатися з обвинуваченим і з`ясувати в нього правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення.

Так, судом визнано загальновідомим і таким, що не потребує доказуванню в межах даного провадження, що тимчасова окупація з боку РФ частини території України, яка розпочалася із збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією, починаючи з 20 лютого 2014 року та повномасштабного вторгнення РФ на територію України 24 лютого 2022 року, а також анексія з боку РФ частини території України є загально відомими фактами, які за хронологією подій: а) констатовані нормативними, хоча і засудженими з точки зору міжнародного права, актами РФ, а також «нормативними актами» самопроголошених суб`єктів на території України, законність яких не визнається державою Україна, проте прийнятих судом у даному випадку до уваги, оскільки вирішується питання про відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого були прийняті такі акти; б) встановлені національними нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для застосування на території України; в) засуджені міжнародними актами колективного реагування, - а відтак ці факти не потребують окремого судового доказування.

На підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, стороною обвинувачення надано наступні докази, які були досліджені судом: рапортом про виявлене кримінальне правопорушення передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України від 05.07.2022, (а.с. 26,27), (а.с. 31-32) протокол огляду Інтернет сторінки за участю свідка ОСОБА_8 від 18.09.2022 р.(а.с. 33-35), доручення слідчого у порядку ст. 40 КПК України №78/3/3/3744 від 07.07.2022 р. (а.с.47-57), протокол огляду інтернет сторінки від 17.02.2023 р.(а.с.63-66), протокол пред`явлення особи для впізнання від 20.04.2023 р. (а.с.76-79), відповідь на запит слідчого УДМС України в Кіровоградській області №3501.3.1-4140/35.1-22 від 08.11.2022 р. з додатками (а.с.113-122), висновок експерта №СЕ-19/126-23/5278-ФП від 11.07.2023 р. (а.с. 129-133), акт огляду Інтернет сторінки №75/5/6/4-3530 від 14.08.2023 р. (а.с.207-208), відповідь на доручення слідчого з ВКІБ УСБ України в Чернівецькій області №75/30/734 від 26.09.2023 р.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що у березні 2022 року під час окупації ОСОБА_5 почав працювати в підрозділі Біловодського районного відділу внутрішніх справ Міністерства Внутрішніх Справ Луганської народної республіки (мовою оригіналу «Беловодский РОВД МВД ЛНР»), що розташована за адресою: вул. Леніна, буд. 77, смт. Біловодськ, Старобільського район Луганська область, створеному на тимчасово окупованій території вказаного міста та виконувати покладені на нього службові обов`язки «співробітника Біловодського районного відділу внутрішніх справ Міністерства Внутрішніх прав Луганської Народної Республіки (мовою оригіналу «Беловодский РОВД МВД ЛНР»). Він був присутній при проведенні обшуків у свідка та показував службове посвідчення.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Одночасно слід зазначити, що суд не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказів вини ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, наступні матеріали та процесуальні документи, що надані стороною обвинувачення: витяги з ЄРДР, постанову про визначення групи прокурорів, постанови про визначення слідчих, постанови про зупинення та відновлення досудового розслідування, повідомлення про підозру та виклик до слідчого ОСОБА_5 , постанови про оголошення у розшук підозрюваного ОСОБА_5 , доручення про надання безоплатної правової допомоги, постанови про доручення призначити захисника для здійснення безоплатної правової допомоги у кримінальному провадженні, повістки про виклик, клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки за своїм змістом вказані документи не містять ознак доказів, що мають значення для вирішення кримінального провадження, а лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону та належними особами.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст.337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні нею інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111 КК України, поза розумним сумнівом.

Виходячи з зазначеного, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.111 КК України, тобто державну зраду, а саме діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, державній безпеці України, шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану.

У відповідності до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.111 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину.

Особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії особливо тяжких злочинів, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставини, відповідно до ч.1 ст.66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлені.

Обставин, які обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих обставин, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі строком у межах санкції встановленої ч.2 ст.111 КК України з застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Також, призначаючи покарання суд враховує, що згідно ч.1 ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого і що згідно ч.2 ст.52 КК України конфіскація майна відноситься до додаткових видів покарання.

При цьому, з огляду на вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України, а також відсутність обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним кримінального правопорушення, суд, при призначенні покарання ОСОБА_5 не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

Таке покарання стосовно ОСОБА_5 на переконання суду, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним та іншими особами кримінальних правопорушень.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 слід обраховувати з моменту фактичного його затримання.

Відповідно до вимог ст.124 КПК України, процесуальні витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 368, 370, 374 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 111, КК України та призначити йому покарання:

За ч.2 ст.111 КК України у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна;

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 , обраховувати із дня фактичного його затримання.

Залишити ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Витрати на залучення експертів для проведення експертизи, які становлять 2868 (дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3