Справа № 930/623/22
Провадження № 1-кп/930/53/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2024 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката: ОСОБА_5

потерпілого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Немирові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000316 від 28.11.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Монастирок Немирівського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, освіта незакінчена вища, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до висунутого обвинувачення ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, вчиненому за наступних, встановлених під час досудового розслідування, обставин.

28.11.2021 близько 16:40 год. ОСОБА_4 , маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee» державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по чистому дорожньому покритті по вул. Соборна в напрямку вул. Горького у м. Немирів Вінницького району Вінницької області, на відрізку автодороги, що розташована неподалік будинку № 104, порушив Правила дорожнього руху України, а саме: будучи неуважним, відповідно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, не переконався, що це буде безпечно, не впорався із керуванням та виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення із зустрічним автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21093» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження та був госпіталізований до комунального некомерційного підприємства «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 16 від 14.02.2022, ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: відкритої черепно-мозкової травми: перелому пірамідок правої та лівої скроневих кісток, переломів стінок основної пазухи з переходом на дно турецького сідла, забою головного мозку, перелом латеральної стінки гайморової пазухи, закритого перелому нижньої щелепи в області кула справа та зліва зі зміщенням уламків, закритого перелому правої ключиці, закритого перелому лівої плечової кістки в нижній третині зі зміщенням уламків, повного травматичного розриву променевого нерва лівого плеча, закритого перелому обох кісток лівого передпліччя в середній третині. Дані ушкодження виникли від дії тупого, твердого предмета, можливо 28.11.2021 під час дорожньо-транспортної пригоди.

Відкрита черепно-мозкова травма з переломами пірамідки обох скроневих кісток та стінок основної пазухи з переходом на дно турецького сідла, забою головного мозку, являються за ознакою небезпечними для життя, а тому дана сполучна травма тіла відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку судової автотехнічної, транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/102-22/2417-ІТ від 09.03.2022, в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 , з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 10.1. правил дорожнього руху України: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», п. 11.3 правил дорожнього руху України: «На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу».

В даній ситуації, яка склалася, в діях водія автомобіля марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 з технічної точки зору вбачається невідповідність вимогам п.п. 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Тобто, порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху України перебуває в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме із спричиненням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав частково лише щодо скоєння дорожньо-транспортної пригоди, однак не визнає вини в частині правової кваліфікації його діяння, а саме щодо перебування під час ДТП в стані алкогольного сп`яніння, однак в порядку ст.. 63 Конституції України від дачі показів відмовився. Повністю підтримує позицію свого захисника щодо визнання доказів недопустимими.

Будучи допитаним в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 дав покази, що 28.11.2021 близько 16:40 год. він їхав власним автомобілем ВАЗ 2109 по вул.. Соборна в м. Немирів в напрямку з центра міста до Хлібзаводу. Швидкість його автомобіля була близько 50 км/год. Проїхавши лікарняне перехрестя йому назустріч виїхав джип та допустив зіткнення з ним, від якого він втратив свідомість. Отямився вже в лікарні. Обвинувачений під час досудового розслідування надавав матеріальну допомогу, возив в м. Київ на обстеження та лікування, купував ліки. Внаслідок ДТП він став інвалідом 2 групи. На даний час претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого він не має та в майбутньому мати не буде, так як останній повністю відшкодував завдані йому збитки, на підтвердження чого надав в судовому засіданні письмову заяву. Просить призначити обвинуваченому покарання не пов`язане із реальним позбавленням волі.

Будучи допитаною в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 дала покази, що вона працює медсестрою в приймальному відділенні Немирівської ЦРЛ. В день ДТП, точного часу не пам`ятає, поліція доставила обвинуваченого до лікарні для відібрання крові. Вона зареєструвала в журнал прийому хворих ОСОБА_4 . Однак, після реєстрації відразу не відібрала кров у обвинуваченого, так як в той день було багато хворих. Відібрання крові у обвинуваченого було проведено приблизно через 30 хвилин після реєстрації в журналі на підставі постанови прокурора, яку надав слідчий. Обвинувачений не хотів здавати кров. Чи перебував ОСОБА_4 в стані сп`яніння вона не знає. Приблизно на одну годину раніше перед відібранням крові в обвинуваченого, до лікарні був доставлений потерпілий, однак в нього кров не відбиралася так як потерпілий відразу був доставлений в реанімацію.

Будучи допитаним в судовому засіданні експерт ОСОБА_8 дав покази, що працює судовим експертом та проводив судову авто технічну експертизу у даній справі. Дана експертиза проводилася на підставі постанови слідчого та матеріалів кримінального провадження. При написанні дослідницької частини висновку експерта ним була допущена механічна помилка. Однак дана помилка на сам висновок не впливає. При написанні дослідницької частини малося на увазі автомобіль «Jeep» моделі «Grand Cherokee». Не виключає технічний збій самого комп`ютера та програми. Повністю підтримує свій висновок.

На підтвердження вини ОСОБА_4 , прокурором були надані наступні матеріали кримінального провадження, а саме:

- витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань №0000316 від 28.11.2021 по факту ДТП по вул. Соборна в м. Немирів;

- витяг із ЄО за №№ 7818 та 7821 від 28.11.2021 по факту ДТП;

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.11.2021 із доданими план-схемою місця ДТП та фото таблицею, відповідно до якого відбулося зіткнення двох легкових автомобілів ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_2 , та Jeep Grand Cherokee, д.н.з. НОМЕР_1 , а також зафіксовано сліди наявні на місці події та вилучені із місця події речові докази;

- постанову про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження у якості речових доказів від 29.11.2021;

- ухвалу слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 01.12.2021 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно;

- постанову прокурора Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_9 про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 28.11.2021;

- протокол отримання біологічних зразків для експертизи від 28.11.2021, відповідно до якого на підставі постанови прокурора о 19:55 год. були відібрані зразки крові у ОСОБА_4 для проведення токсикологічної експертизи;

- протокол отримання біологічних зразків для експертизи від 28.11.2021, відповідно до якого на підставі постанови прокурора були відібрані зразки крові у ОСОБА_6 для проведення токсикологічної експертизи;

- постанову про доручення призначення судово-токсикологічної експертизи від 30.11.2021 з метою встановлення факту перебування ОСОБА_6 в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння;

- висновок експерта №3417 за результатами проведення судово-медичної експертизи крові від 09.12.2021,відповідно до якої наявність метилового, етилового спиртів, а також пропілового, бутилового, алілового спиртів та їх ізомерів, а також похідних барбітурової кислоти, алкалоїдів групи опію, похідних 1,4 - бензодіазепіну, фенотіазіну, фенілалкіламіну, тетрагідроканабінолу у крові ОСОБА_6 не виявлено;

- постанову про доручення призначення судово-токсикологічної експертизи від 30.11.2021 з метою встановлення факту перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння;

- висновок експерта №3418 за результатами проведення судово-медичної експертизи крові від 09.12.2021,відповідно до якої у крові ОСОБА_4 виявлено етиловий спирт у концентраціх 2,7 ‰. Наявність метилового, пропілового, бутилового, алілового спиртів та їх ізомерів, а також похідних барбітурової кислоти, алкалоїдів групи опію, похідних 1,4 - бензодіазепіну, фенотіазіну, фенілалкіламіну, тетрагідроканабінолу у крові ОСОБА_4 не виявлено;

- постанову про доручення проведення експертизи технічного стану транспортного засобу від 01.12.2021;

- висновок експерта №СЕ - 19/102-21/17258-ІТ від 22.12.2021 за результатами проведення судової експертизи технічного стану транспортних засобів, відповідно до якого на момент експертного огляду гальмівна система, рульове керування автомобіля «Jeep Grand Cherokee» державний номер НОМЕР_1 знаходиться у працездатному стані. У деталях та вузлах гальмівної системи, рульового керування автомобіля «Jeep Grand Cherokee» державний номер НОМЕР_1 на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено. На момент експертного огляду гальмівна система автомобіля «ВАЗ - 21093» державний номер НОМЕР_2 знаходиться в технічно несправному та непрацездатному стані. Рульове керування знаходиться у працездатному стані. У деталях та вузлах гальмівної системи, рульового керування автомобіля «ВАЗ - 21093» державний номер НОМЕР_2 на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено. Виявлені несправності гальмівної системи, рульового керування автомобіля «ВАЗ - 21093» державний номер НОМЕР_2 виникли в процесі розвитку ДТП;

- постанову про доручення проведення судової авто-товарознавчої експертизи від 01.12.2021;

- висновок експерта № СЕ-19/102-21/17300-АВ від 14.12.2021 за результатами проведення судової автотоварознавчої ексепертизи, відповідно до якого матеріальний збиток, завданий власнику легкового автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21093» із реєстраційним номером НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, станом на 08.12.2021 становив 33453 грн;

- протокол проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 від 15.12.2021 із доданою план - схемою;

- ухвалу слідчого судді Немирівського районного суду Вінницької області від 31.01.2022 про тимчасовий доступ до речей та документів;

- протокол тимчасового доступу до речей та документів від 04.02.2022 та опис речей та документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, відповідно до якого вилучено медичну карту стаціонарного хворого №17194 на ім`я ОСОБА_6 ;

- постанову про доручення проведення судово-медичної експертизи від 07.02.2022;

- висновок судово-медичної експертизи № 16 від 14.02.2022, відповідно до якого у ОСОБА_6 мало місце ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: відкритої черепно-мозкової травми: перелому пірамідок правої та лівої скроневих кісток, переломів стінок основної пазухи з переходом на дно турецького сідла, забою головного мозку, перелом латеральної стінки гайморової пазухи, закритого перелому нижньої щелепи в області кула справа та зліва зі зміщенням уламків, закритого перелому правої ключиці, закритого перелому лівої плечової кістки в нижній третині зі зміщенням уламків, повного травматичного розриву променевого нерва лівого плеча, закритого перелому обох кісток лівого передпліччя в середній третині. Дані ушкодження виникли від дії тупого, твердого предмета, можливо 28.11.2021 під час дорожньо-транспортної пригоди. В зв`язку з тим, що відкрита черепно-мозкова травма з переломами пірамідки обох скроневих кісток та стінок основної пазухи з переходом на дно турецького сідла, забою головного мозку, являються за ознакою небезпечними для життя, а тому дана сполучна травма тіла відноситься до тяжких тілесних ушкоджень;

- постанову про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення від 15.02.2022, відповідно до якої змінено кваліфікацію кримінального правопорушення з ч.1 ст. 286 на ч.2 ст. 286-1 КК України;

- постанову про доручення проведення судової авто-технічної експертизи від 17.02.2022;

- висновок експерта № СЕ-19/102-22/2417-ІТ від 09.03.2022, за результатами проведення судової автотехнічної, транспортно-трасологічної експертизи. Відповідно до якої: зіткнення автомобіля «Jeep Grand Cherokee» державний номер НОМЕР_1 та автомобіля «ВАЗ 21093» державний номер НОМЕР_2 відбулось в м. Немирів по вул. Соборна, в межах умовної смуги руху в напрямку до м. Іллінці, перед початком подряпини асфальтного покриття, позначеного на схемі ДТП від 28.11.2021 під № 3; в заданій дорожній обстановці, дії водія автомобіля «Jeep Grand Cherokee» державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 , з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п. 10.1., 11.3 Правил дорожнього руху; в заданій дорожній обстановці, в діях водія автомобіля «Jeep Grand Cherokee» державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 з технічної точки зору вбачається невідповідність вимогам

п.п. 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди;

- повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК України.

Однак, під час судового засідання сторона захисту заявила клопотання щодо визнання доказів недопустимими, зокрема просить визнати недопустимими наступні докази:

1) постанову прокурора ОСОБА_9 від 28.11.2021 про відібрання зразків біологічного походження, оскільки на думку захисника вона була винесена прокурором до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР;

2) протокол отримання біологічних зразків для експертизи від 28.11.2021 (в ОСОБА_4 ), оскільки слідчий ОСОБА_10 не запросив для участі в слідчій дії понятих, не була зафіксована на безперервний відеозапис, проведена без заяви ОСОБА_4 про добровільне надання зразків біологічного походження та без ухвали суду про отримання дозволу на примусове відібрання зразків біологічного походження від ОСОБА_4

3) висновок судово-токсикологічної експертизи №3418 від 09.12.2021, так як об`єктом її дослідження були зразки біологічного походження (зразок крові ОСОБА_4 ), які були отримані за результатами проведення очевидно незаконної слідчої дії - відібрання зразків біологічного погодження в ОСОБА_4 .

4) висновок судової експертизи технічного стану транспортних засобів №СЕ-19/102-21/17258-ІТ від 22.12.2021, оскільки на фотозображеннях №15, №16 висновку експертизи чітко зафіксовано механічні пошкодження нижнього лівого ричага, а також видно ознаки механічного пошкодження тяги стабілізатора, що в свою чергу могло безпосередньо вплинути на керованість транспортним засобом, однак експертом у даному зазначено, що рульове керування автомобіля Jeep Grang Cherokee д.н.з. НОМЕР_1 знаходиться в працездатному стані.

5) висновок судової авто-технічної експертизи №СЕ-19/102-22/2417-ІТ від 09.03.2022, оскільки в дослідницькій частині експертом описані відомості про дослідження іншого транспортного засобу, який не має відношення до даного кримінального провадження, а саме автомобіль «Opel Combo» держ.номер «Jeep Grand Cherokee»,що ставить під сумнів об`єктивність проведених експертних досліджень.

6) висновок судово-медичної експертизи №16 від 14.02.2022 складеного судово медичним експертом Немирівського відділення Вінницького обласного бюро СМЕ ОСОБА_11 , оскільки в її основу лягли рентгенівські знімки ОСОБА_6 , які були долучені до матеріалів кримінального провадження заявою ОСОБА_12 , яка не являється стороною кримінального провадження.

Суд, дослідивши та проаналізувавши надані докази, оцінивши такі докази згідно досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, які суд, керуючись законом, оцінив за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. В статті 85 КПК України закріплено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про ДТП за участю автомобіля марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля марки «ВАЗ» моделі «21093» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , були зареєстровані 28.11.2021 о 19:52 год.

Відповідно до наданої прокурором в судовому засіданні постанови прокурора Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_9 про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 28.11.2021 у кримінальному провадженні №0000316 від 28.11.2021, відповідно до якої прокурор постановив відібрати кров у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з метою подальшого призначення токсикологічної експертизи.

Відповідно до протоколу про отримання біологічних зразків для експертизи від 28.11.2021 відібрання зразків крові у ОСОБА_4 для проведення токсикологічної експертизи здійснювалося на підставі постанови прокурора від 28.11.2021.

Доказів відібрання біологічних зразків у потерпілого ОСОБА_6 стороною обвинувачення надано не було.

Однак, стороною захисту було подано заяву про долучення до матеріалів кримінального провадження документів, які були отримані захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_5 в порядку надання правової допомоги обвинуваченому шляхом направлення адвокатських запитів до КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області.

У відповідь на адвокатські запити головним лікарем КНП «Немирівська міська лікарня» Немирівської міської ради Вінницької області надіслано лист, що відповідно до журналу реєстрації амбулаторних хворих відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги (форма №074/о), запис №5503 від 28.11.2021 о 19:20 год. було відібрано кров у ОСОБА_4 для призначення токсикологічної експертизи за постановою прокурора Немирівської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 , а також додано до листа копію постанови прокурора Немирівської окружної прокуратури ОСОБА_9 про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 28.11.2021, яка в порушення вимог ст. 110 КПК України не містить номера кримінального провадження та дати реєстрації кримінального провадження, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про те, що постанова прокурора про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи була винесена дійсно до внесення відомостей до ЄРДР.

Відповідно до ч.3 ст.214 КПК України здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду).

Окрім того, відповідно до ч.3 ст. 245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Відповідно до ч.7 ст. 223 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи. Винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої (розшукової) дії. Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Однак, як випливає із протоколу отримання біологічних зразків для експертизи від 28.11.2021 поняті при відібрані зразків крові у ОСОБА_4 були відсутні, безперервний відеозапис при відібранні крові у ОСОБА_4 не здійснювався, а заява ОСОБА_4 про дозвіл на відібрання у нього зразків крові у справі відсутня.

До того, із показів свідка ОСОБА_7 (медсестри приймального відділення Немирівської міської лікарні), які вона надала в судовому засіданні, ОСОБА_4 добровільної згоди на відібрання крові не надавав та взагалі не хотів здавати кров.

Біологічні зразки крові, відібрані у ОСОБА_4 28.11.2021 в подальшому постановою слідчого від 30.11.2021 були скеровані на експертизу та відповідно до висновку експерта №3418 за результатами проведення судово-медичної експертизи крові від 09.12.2021 у крові ОСОБА_4 виявлено етиловий спирт у концентраціх 2,7 ‰. Наявність метилового, пропілового, бутилового, алілового спиртів та їх ізомерів, а також похідних барбітурової кислоти, алкалоїдів групи опію, похідних 1,4 - бензодіазепіну, фенотіазіну, фенілалкіламіну, тетрагідроканабінолу у крові ОСОБА_4 не виявлено.

Так, статтею 245 КПК передбачено порядок отримання зразків для експертизи. У разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

За змістом ч. 3 ст. 245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 241 КПК України перед початком освідування особі, яка підлягає освідуванню, пред`являється постанова прокурора. Після цього особі пропонується добровільно пройти освідування, а в разі її відмови освідування проводиться примусово.

Обов`язковою умовою для отримання зразків для експертизи є пред`явлення особі постанови прокурора перед початком слідчої дії.

Водночас з матеріалів кримінального провадження вбачається, що відповідної постанови прокурора обвинуваченому не пред`являлося, оскільки з даною постановою він не знайомився, а в КНП «Немирівська міська лікарня» взагалі був наданий примірник постанови прокурора без номера кримінального провадження та дати реєстрації відомостей про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 93 КПК збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, шляхом витребування та одержання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, правом збирання доказів наділені сторони кримінального провадження лише в рамках кримінального провадження./

А тому, у даному випадку судом встановлено факт отримання біологічних зразків (крові) обвинуваченого до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та використання їх для проведення експертизи в подальшому з порушенням вимог КПК України за відсутності дотримання належної процедури отримання біологічних зразків, тобто у непередбаченому кримінальним процесуальним законодавством порядку.

Доктрина «плодів отруєного дерева» застосовується у практиці ЄСПЛ, відповідно до якої недопустимими визнаються докази, які отримані на основі первинних недопустимих доказів і є похідними. Відповідно до вищевикладених аргументів слід зазначити, що отримання похідних доказів від тих доказів, які були отримані до моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, повинні також бути визнані судом недопустимими.

А відтак суд вважає, що отримання речових доказів до моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та наступне проведення експертизи на основі таких доказів тягне за собою визнання недопустимими як самих доказів, так і результатів відповідної експертизи речових доказів, оскільки відбирання зразків для експертизи у обвинуваченого відбулося без додержання порядку, встановленого КПК України, до моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а тому посилання сторони захисту на порушення порядку відбору біологічних зразків крові є слушним та заслуговує на увагу.

Враховуючи викладене, суд визнає постанову прокурора ОСОБА_9 від 28.11.2021 про відібрання зразків біологічного походження, протокол отримання в ОСОБА_4 біологічних зразків для експертизи від 28.11.2021 та висновок судово-токсикологічної експертизи №3418 від 09.12.2021, недопустимим доказами за принципом доктрини плодів отруєного дерева.

Зазначена позиція суду повністю узгоджується, з висновком, що викладений у постанові ВС у справі №688/2878/19, провадження № 51-702км21 від 19.05.2021 року.

Разом із тим, досліджуючи на предмет недопустимості висновок судово-медичної експертизи №16 від 14.02.2022 суд вважає, що таке клопотання сторони захисту є необґрунтованим та не підлягає задоволенню з наступних причин.

Згідно з правовою позицією, висловленою об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (постанова від 27.01.2020 в справі № 754/14281/17), відсутність у матеріалах кримінального провадження медичних документів, на підставі яких сформовано висновок експерта, не відкриття цих документів стороні захисту на стадії виконання ст. 290 КПК України не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в аспекті ст. 412 вказаного Кодексу, автоматично не тягне за собою визнання експертного дослідження недопустимим доказом й скасування на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України судових рішень, якщо зазначені документи було отримано у визначеному законом порядку, і згадана сторона не клопотала про надання доступу до медичних документів або при здійсненні судового чи апеляційного провадження їй було забезпечено можливість реалізувати право на ознайомлення з такими документами.

Той факт, що рентгенівські знімки отримано слідчим від ОСОБА_12 , яка не являється стороною кримінального провадження, як то зазначив захисник, не є порушенням, оскільки відповідно до ст. 93 КПК України слідчий має право збирати і отримувати докази від будь-якої особи, а не лише від сторони кримінального провадження. Також, захисником вказано, що заява від ОСОБА_12 написана різними почерками, проте це лише суб`єктивна думка останнього, яка не доведена жодним належним та допустимим доказом.

Що стосується клопотання сторони захисту про визнання недопустимим доказу у виді висновку судової експертизи технічного стану транспортних засобів №СЕ-19/102-21/17258-ІТ від 22.12.2021, суд також відхиляє доводи сторони захисту щодо визнання його недопустимим на підставі лише того, що на фотозображеннях №15, №16 висновку експертизи чітко зафіксовано механічні пошкодження нижнього лівого ричага, а також видно ознаки механічного пошкодження тяги стабілізатора, що в свою чергу могло безпосередньо вплинути на керованість транспортним засобом.

Так, відповідно до ч.1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Відповідно до ч.1 ст. 243 КПК України експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження. Сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової.Експерт може бути залучений слідчим суддею за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу.

Висновки сторони захисту про несправність транспортного засобу, яким керував обвинувачений ОСОБА_4 , які могли виникнути до моменту ДТП та вплинути на керованість автомобіля зводяться до припущення та є безпідставними, оскільки під час досудового розслідування клопотання про призначення додаткової експертизи стороною захисту не ставилося та до слідчого судді із клопотанням про проведення експертизи під час досудового розслідування сторона захисту не зверталася (принаймні таких доказів до суду не надано), правом самостійного залучення на договірних умовах експерта сторона захисту не скористалася, а тому суд також визнає належним та допустимим доказом висновок судової експертизи технічного стану транспортних засобів №СЕ-19/102-21/17258-ІТ від 22.12.2021.

Разом із тим, досліджуючи висновок судової авто-технічної експертизи №СЕ-19/102-22/2417-ІТ від 09.03.2022, який також клопоче визнати недопустимим сторона захисту, суд, враховує покази експерта, який готував даний висновок та який був допитаний в судовому засіданні, і приходить до висновку, що експертом в дослідницькій частині висновку все ж була допущена технічна помилка, яка не є підставою для визнання висновку в цілому недопустимим доказом, оскільки поряд з помилковою назвою транспортного засобу, поруч експерт написав правильну назву.

У відповідності зі ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» вказував, що рівень певності, якого має досягати суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Лише таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу обвинуваченого, що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду.

Отже, обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.

Таким чином, правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, так як обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.

Згідно з ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Беручи до уваги, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях та відсутності належних доказів, що підтверджують стан сп`яніння обвинуваченого, а всі сумніви тлумачаться на користь обвинуваченого, суд прийшов до переконання, що обвинувачення у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння підлягає виключенню з вироку.

Оскільки в ході розгляду даного кримінального провадження стороною обвинувачення, поза розумним сумнівом, не було доведено вчинення обвинуваченим вказаного кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, суд вважає, що кримінально-правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 , що викладена в обвинувальному акті за ч.2 ст. 286-1 КК України не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду даної справи, проте враховуючи положення ч. 3 ст. 337 КК України, яким передбачено, що суд з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, суд приходить до висновку, що діяння вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає добровільне відшкодування завданої шкоди та визнання вини.

Обтяжуючих покарання обставин обвинуваченому судом не встановлено.

Згідно матеріалів досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_4 , наданої Вінницьким районним відділом №2 Філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області, ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, не одружений, неповнолітніх дітей на вихованні немає. Живе у власному будинку разом із матір`ю. За місцем проживання характеризується позитивно. Алкогольними напоями не зловживає. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Не підтримує кримінальних зв`язків або соціальних зв`язків з особами з антисоціальною поведінкою. Вину визнає щодо скоєння ДТП, однак із правовою кваліфікацією кримінального правопорушення не згодний. Має позитивні плани на майбутнє. Має середній рівень вчинення повторного кримінального правопорушення та становить середній ризик небезпеки для суспільства, у зв`язку з чим можливе його виправлення без ізоляції від суспільства.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його соціальне становище, який на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, характеризується за місцем проживання позитивно, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимий, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин, відсутність у обвинуваченого будь-яких намірів уникнути від кримінальної відповідальності, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів буде достатнім призначення покарання згідно санкції ч. 2 ст. 286 КК України із застосуванням вимог ст.ст. 75, 76 КК України з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Вирішуючи поданий потерпілим цивільний позов про відшкодування шкоди заподіяної злочином суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Враховуючи, що обвинуваченим ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду справи повністю відшкодовано завдану ним моральну та матеріальну шкоду, що підтверджується наданою в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_6 заявою про отримання грошових коштів в загальній сумі 300000 (триста тисяч) гривень від ОСОБА_4 в якості компенсації завданої йому моральної та матеріальної шкоди, а також про відсутність до обвинуваченого будь-яких претензій морального та матеріального характеру, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні цивільного позову в повному обсязі.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню в загальній сумі 3604,02 гривень підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту на майно.

Арешт, накладений ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 01.12.2021 на речові докази, підлягає скасуванню.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому не обирати.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 50, 63, 65-67, 75, 76, 286 КК України, ст.ст. 100, 174, 368 - 370, 371, 373, 374, 392-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 ч.1 п. 1, 2 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування шкоди заподіяної злочином - відмовити у повному обсязі.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню в загальній сумі 3604 (три тисячі сто шістсот чотири) гривні 02 коп. стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави (отримувач коштів ГУК у Вінницькій області/м. Немирів/24060300; код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0002796; код класифікації доходів бюджету: 24060300).

Арешт накладений ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 01.12.2021 на речові докази, - скасувати.

Після набрання вироком законної сили речові докази у справі, а саме:

- автомобіль марки "ВАЗ" моделі «21093» із реєстраційним номером НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_13 , жителю с. Селевінці, Вінницького району, Вінницької області, який зберігається на арешт майданчику ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, за адресою: м. Немирів, вул. Горького, 8, а також свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження - повернути потерпілому ОСОБА_13 ;

- автомобіль марки «Jeep» моделі «Grand Cherokee» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , жителю с. Монастирок, Вінницького району, який зберігається на арешт майданчику ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, за адресою: м.Немирів, вул. Горького, 8 - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 .

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1