Справа № 539/3024/22
Провадження № 1-кп/539/70/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лубни матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000105 від 10.02.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Золочів, Золочівського району Харківської області, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не одружений, на утримані неповнолітніх дітей немає, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст. 185 КК України та ч.3 ст. 185 КК України,

встановив:

09.02.2022 близько о 22 год. 45 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 де біля вказаного домоволодіння помітив автомобіль «ВАЗ2102», д.н.з. НОМЕР_1 . Після чого, з метою вчинення крадіжки майна, проник до вказаного автомобіля, звідки вирішив вчинити крадіжку. Так, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вчинення крадіжки, шляхом відкриття водійських дверцят, проник до автомобіля «ВАЗ2102», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , після чого відкрив капот даного автомобіля, звідки таємно, викрав акумуляторну батарею «Forse» 50 Ah, з маркуванням на корпусі «», вартістю згідно висновку транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-22/1836-АВ від 17.02.2021 року 644 грн. 00 коп., яка належить ОСОБА_8 . З викраденим майном ОСОБА_6 покинув місце вчиненого злочину та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальної шкоди на суму 644,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у сховище, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім цього, 09.02.2022 близько о 23 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , де на першому поверсі за вказаною адресою помітив велосипед «Україна», який в подальшому вирішив викрасти. Так, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вчинення крадіжки, перебуваючи за адресою : АДРЕСА_4 , звідки таємно, шляхом пошкодження велосипедного замка, повторно викрав велосипед «Україна», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-21/1763-ТВ від 11.02.2021 1000,00 грн., який належний ОСОБА_9 . З викраденим майном ОСОБА_6 покинув місце вчиненого злочину та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 1000,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 звернувся до суду з угодою про визнання винуватості, укладеною між ним та обвинуваченим, в присутності захисника ОСОБА_7 , за письмової згоди потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яку просив затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості. Наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, йому роз`яснені та зрозумілі, вину у вчинені злочину при вищевикладених обставинах беззаперечно визнає.

Захисник просить затвердити укладену угоду та призначити мінімальний строк випробування.

Потерпілі ОСОБА_8 , його представник та ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, матеріальних претензій до обвинуваченого не мають. ОСОБА_8 також просив цивільний позов не розглядати, оскільки збитки відшкодовані повністю.

Судом встановлено, що 21 грудня 2023 року між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , за згодою потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_7 укладено угоду про визнання винуватості, з якої вбачається, що обвинувачений та прокурор дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззаперечно визнав себе винним у кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст. 185 КК України та ч.3 ст. 185 КК України, при вищевикладених обставинах.

Сторони узгодили покарання та погодилися на призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Враховуючи ту обставину, що під час судового провадження між обвинуваченим та прокурором за участю захисника та за наявності письмової згоди потерпілих була укладена угода про визнання винуватості, суд розглядав кримінальне провадження відповідно до положень ч.2 ст. 473, ч.4 ст. 474 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні у кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст. 185 КК України та ч.3 ст. 185 КК України, які згідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами.

Потерпілими у кримінальному провадженні є ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , які надали письмові згоди на укладення та затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором.

Прокурор при укладенні угоди та при узгодженні покарання врахував характер і тяжкість обвинувачення та інші обставини на загальних засадах призначення покарання, як того вимагає ст. 470 КПК України, чим визначається відповідність умов угоди інтересам суспільства, в тому числі, у невідворотності справедливого покарання та забезпечення швидкого судового провадження.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого передбачені ст. 66 КК України, є щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують відповідальність обвинуваченого передбачені ст. 67 КК України - судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідок обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості може бути затверджена судом, оскільки її умови не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, в тому числі потерпілих, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, в судовому засіданні обвинувачений підтвердив можливість виконання ним взятих на себе за угодою зобов`язань.

Згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , органом досудового слідства не обирався.

Заяву потерпілого ОСОБА_8 про не розгляд цивільного позову суд розцінює як відкликання позовної заяви, тому позов підлягає поверненню.

Документально підтверджені витрати на проведення експертиз по кримінальному провадженню, слід стягнути з обвинуваченого відповідно ч.2 ст.124 КПК України.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.368, 370, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду від 21 грудня 2023 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 за участю захисника ОСОБА_7 .

ОСОБА_6 визнати винним за ч.2 ст. 185 КК України та ч.3 ст. 185 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтись на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової-товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-22/1836-АВ від 17.02.2022 у розмірі 858,1 грн та за проведення судової-товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-21/1763-ТВ від 11.02.2022 у розмірі 686,48 грн.

Цивільний позов повернути.

Речові докази по справі:

-велосипед марки «Україна», який зберігається в камері речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області повернути власнику ОСОБА_9 ;

-акумуляторну батарею, жовтого кольору, марки «Forse» 50 Ah, з маркуванням на корпусі « НОМЕР_2 », яка зберігається в камері речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області -повернути потерпілому ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1