Провадження № 1-кс/202/8614/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

27 жовтня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0001160, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся старший слідчий відділу СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , із клопотанням погодженим із прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0001160, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України.

Згідно матеріалів клопотання до ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що невідомі особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, на території Індустріального району міста Дніпро, примушували заявника до виконання цивільно-правових зобов`язань.

Слідчий в обґрунтування клопотання посилається на допит потерпілого ОСОБА_5 , який пояснював, що 19.10.2023, у зв`язку з цивільно-правовими зобов`язаннями, що пов`язані з розробкою програмного забезпечення, група осіб на ім`я ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , знаходячись на автомобілях марки «VolkswagenPassat» та «ToyotaCamry», переслідували його, та з метою виконання зазначених зобов`язань, змусили написати розписку про передачу належного йому автомобіля марки «VolkswagenPassat В6».

21.10.2023 був проведений огляд, під час якого у ОСОБА_10 було вилучено належний йому мобільний телефон марки «IPhone 14», який поміщено до спец. пакету № PSP 2122399, та оригінали двох розписок, написані потерпілим ОСОБА_5 , які надав в ході огляду ОСОБА_10 , які поміщено до спец. пакету № PSP 2122400. Також за участю останнього проведено огляд автомобіля марки «VolkswagenPassat», д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, в ході якого виявлено та вилучено ключі від зазначеного автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вказане авто серії НОМЕР_2 , яке було поміщено до спец. пакету № PSP 1332190, а також вилучено сам автомобіль.

Зазначає, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучені речі містять доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування кримінального провадження, у зв`язку з чим 21.10.2023 винесено постанову про визнання вказаних вилучених речей речовими доказами.

Зазначеним обумовлюється необхідність у накладення арешту на мобільний телефон марки «IPhone 14», який поміщено до спец. пакету № PSP 2122399; оригінали двох розписок, написані потерпілим ОСОБА_5 , які поміщено до спец. пакету № PSP 2122400; автомобіль «VolkswagenPassat», д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, а також ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вказане авто серії НОМЕР_2 , які поміщено до спец. пакету № PSP 1332190, як на речові докази у даному кримінальному провадженні, адже є ймовірність того, що незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, використання, перетворення вилученого майна.

Слідчий у своїй заяві підтримав клопотання та наполягав на його задоволенні.

Власники вилученого майна в судові засідання не з`явились. Неявка власників або володільців майна не є перешкодою для розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до таких висновків.

Слідчим відділом ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001160, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України.

21.10.2023 із заявою про вчинення кримінального правопорушення звернувся ОСОБА_5 , в якій повідомляв, що малознайомі йому особи на ім`я ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 шляхом погроз фізичною розправою неодноразово примушували його до виконання цивільно-правових зобов`язань.

21.10.2023 під час проведення огляду за участю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучено належний останньому мобільний телефон марки «IPhone 14» та вилучено оригінали двох розписок, написані потерпілим ОСОБА_5 , які надав в ході огляду ОСОБА_10

21.10.2023 під час проведення огляду автомобіля «VolkswagenPassat», д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, яким користується ОСОБА_10 , було вилучено зазначений автомобіль, а також ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вказаний автомобіль серії НОМЕР_2 .

Постановою старшого слідчого ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 21 жовтня 2023 року зазначені вилучені речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів .

Згідно зі ст.98 КПК України речовими доказами, зокрема, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також документи, якщо вони містять зазначені вище ознаки.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Так, за приписами статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчим в постанові про визнання речових доказів від 21 жовтня 2023 року мобільного телефону марки «IPhone 14», оригіналів двох розписок, написаних потерпілим ОСОБА_5 , автомобіля марки «VolkswagenPassat», д.н.з. НОМЕР_1 , 2011 року випуску; ключів від нього; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на вказаний автомобіль серії НОМЕР_2 , зазначено, що вказані речі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.

Слідчий суддя, вважає, що стороною обвинувачення доведена необхідність накладання арешту на оригінали двох розписок, які написані потерпілим ОСОБА_5 . Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна.

Щодо необхідності накладення арешту на автомобіль марки «VolkswagenPassat», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, мобільний телефон марки «IPhone 14» слідчий суддя виходить з такого.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Тобто слідчим має бути доведено існування сукупності обставин, які вказують на необхідність у відповідному конкретному кримінальному провадженні застосувати захід, без якого неможливо ефективно здійснювати досудове розслідування, та з огляду на мету його застосування, під час його реалізації допускається втручання у права особи.

Обов`язок перевірки наявності обставин, які б свідчили про необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна покладено на слідчого суддю, який здійснює у порядку, передбаченому КПК України, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, а також перевірку дотримання умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для третіх осіб.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя першочергово має перевірити відповідність клопотання слідчого, прокурора вимогам ст. 171 КПК України, а вже потім для прийняття законного та обґрунтованого рішення має з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Зокрема, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном ( п.1, 3 ст. 171 КПК України). До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч. 2 ст. 171 КПК України).

Під час реалізації завдань кримінального провадження, орган досудового розслідування має вживати заходів з запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження матеріальних об`єктів, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

В матеріалах клопотання відсутня ухвала слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, тощо.

Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів на даному етапі кримінального провадження, слідчим не доведено можливість використання автомобіля марки «VolkswagenPassat», д.н.з. НОМЕР_1 , ключів від нього, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, мобільного телефону марки «IPhone 14» як речових доказів у кримінальному провадженні за ознаками ймовірно вчиненого злочину за ч. 2 ст. 355 КК України.

Клопотання слідчого не містить належних та достатніх мотивів, які б свідчили про необхідність арешту автомобіля марки «VolkswagenPassat», д.н.з. НОМЕР_1 , ключів від нього, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, мобільного телефону марки «IPhone 14» у кримінальному провадженні № 0001160.

Отже, клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню частково, а саме слідчий суддя вважає доведеним необхідність накладання арешту наоригінали двох розписок, написані потерпілим ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_11 , про арешт майна, яке подане в рамках кримінального провадження № 0001160, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.10.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт наоригінали двох розписок, написаних потерпілим ОСОБА_5 , які вилучено 21.10.2023.

У іншій частині клопотання відмовити.

Роз`яснити, що відповідно до частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1