Справа № 932/1203/24
Провадження № 1-кс/932/411/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтоване тим, що слідчим відділом ВП №7 Дніпровського районного управління поліції розслідується кримінальне провадження № 0000219 від 10.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.02.2024, більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_4 , який перебував у орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що на всій території України діє воєнний стан, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці і у вказаний час, шляхом вільного доступу таємно викрав телевізор SAMSUNG UE40EH5307 вартістю 16000 грн 00 коп. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, надалі розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майнову шкоду на суму 16000 грн 00 коп.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

06.02.2024, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_4 , який перебував у орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що на всій території України діє воєнний стан, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці і у вказаний час, шляхом вільного доступу таємно викрав пральну машину Indesit BTWA61053 (EU) вартістю 10998 грн 00 коп.. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, надалі розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майнову шкоду на суму 10998 грн 00 коп.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

08.02.2024, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_4 , який перебував у орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що на всій території України діє воєнний стан, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці і у вказаний час, шляхом вільного доступу таємно викрав мікрохвильову піч COMFEE MM720CDC вартістю 3000 грн 00 коп. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, надалі розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майнову шкоду на суму 3000 грн 00 коп.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

09.02.2024, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_4 , який перебував у орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що на всій території України діє воєнний стан, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці і у вказаний час, шляхом вільного доступу таємно викрав двокамерний холодильник VESTFROST CX 283 W вартістю 11000 грн 00 коп. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, надалі розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майнову шкоду на суму 11000 грн 00 коп.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

10.02.2024, більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_4 , який перебував у орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та протиправно, 3 корисливих мотивів, достовірно знаючи, що на всій території України діє воєнний стан, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці і у вказаний час, шляхом вільного доступу таємно викрав два махрові рушники червоного кольору загальною вартістю 800 грн 00 коп.. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, надалі розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майнову шкоду на суму 800 грн 00 коп.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфікується за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікується за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

11.02.2024 слідчим СВ ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , повідомлено про підозру: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проаналізувавши матеріали кримінального провадження, стороною обвинувачення встановлено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним тяжкого злочину, а також ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зважаючи на таке, слідчий просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний визнав підозру та пояснив, що приїхав до м. Дніпро з метою пошуку роботи, зняв для проживання квартиру щодобово. В ході проживання у нього не було коштів, тому у нього виник умисел на скоєння крадіжки пральної машини, телевізора, холодильника та мікрохвильовки, які виніс з квартири та здав у ломбард. У вчиненому кається. Просить застосувати до нього домашній арешт або визначити помірну заставу.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, просив задовольнити частково та застосувати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши пояснення учасників провадження та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами. Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Тримання під вартою може вважатися таким, що здійснюється відповідно до «процедури, встановленої законом», навіть якщо національні суди визнали, що мали місце певні процесуальні порушення у провадженні щодо винесення рішення про тримання під вартою, проте визнали тримання під вартою правомірним («Еркало проти Нідерландів» (Erkalo v. the Netherlands), §§ 55-56). Таким чином, навіть недоліки в рішенні про тримання під вартою не обов`язково тягнуть за собою незаконність відповідного періоду тримання під вартою за змістом частини 1 статті 5 («Єчус проти Литви» (Jeиius v. Lithuania), § 68; «Бенхем проти Сполученого Королівства» (Benham v. the United Kingdom), §§ 42-47).

Проголошуючи «право на свободу», стаття 5 стосується фізичної свободи людини; її мета полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути свавільно позбавлена волі. ЇЇ положення не стосуються звичайних обмежень свободи пересування, які регулюються статтею 2 Протоколу № 4 («Де Томмазо проти Італії (De Tommaso v. Italy [GC]), § 80; «Крянге проти Румунії» (Creangг v. Romania [GC]), § 92; «Енгель та інші проти Нідерландів» (Engel and Others v. the Netherlands), § 58).

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

В ході розгляду клопотання встановлено наступне.

У провадженні СВ ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000219 від 10.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Встановлено, що 05.02.2024, у ОСОБА_4 , який перебував у орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану. Реалізуючи цей умисел, ОСОБА_4 скоїв у різні періоди часу крадіжку телевізора SAMSUNG UE40EH5307 вартістю 16000 грн 00 коп., пральної машини Indesit BTWA61053 (EU) вартістю 10998 грн 00, холодильника VESTFROST CX 283 W вартістю 11000 грн 00 коп. та мікрохвильової печі COMFEE MM720CDC вартістю 3000 грн 00 коп., чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_7 на загальну суму 40 998, 00 грн.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 (с) ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

11 лютого 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: протоколом затримання ОСОБА_4 , протоколом огляду місця події, протоколами допиту свідків, протоколом пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, протоколом допиту потерпілої, іншими доказами у сукупності.

Факт скоєння даного злочину і обставини його вчинення підтверджується ОСОБА_4 , тому підозра не викликає будь-яких сумніві.

Ураховуючи викладене, приходжу до висновку, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, є обґрунтованою і підтверджується зібраними слідством матеріалами.

Аналізуючи ризики, на які посилається прокурор, слід відмітити, що на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України вказує те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, і розуміючи тяжкість покарання, може переховуватись від слідства й суду, тому цей ризик вважаю доведеним.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України знайшов свого підтвердження, оскільки показання потерпілої є важливими у даному кримінальному провадженні, а підозрюваному відомі анкетні дані останньої, тому він може впливати на неї різними способами, з тим, щоб вона відмовилась від претензій до нього. Тому такий ризик доведений.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вважаю доведеним, оскільки підозрюваний схильний до вчинення корисливих злочинів, оскільки не має офіційного місця працевлаштування, проживає в м. Одеса, а в Дніпрі не має місця проживання. Цей ризик також об`єктивно існує.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри та доведеність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаю необхідним застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Інші запобіжні заходи не здатні запобігти ризикам та забезпечити дотримання процесуальних обов`язків підозрюваним, з огляду на тяжкість злочину, відсутність у підозрюваного соціальних зв`язків, відсутність постійного місця проживання у м. Дніпро.

Водночас слід визначити заставу у мінімальному розмірі - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з урахуванням майнового стану підозрюваного.

Виходячи з такого клопотання слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень, 00 коп.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) з`являтись за кожним викликом до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися із фактичного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) здати слідчому паспорт для виїзду за кордон.

У разі внесення застави підозрюваного звільнити з під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі порушення покладених на нього обов`язків, сума внесеної застави може бути звернута у дохід Держави.

Строк дії ухвали встановити до 08.04.2024 включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1