ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3754/23 Справа № 225/1228/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 09 серпня 2023 року відносно ОСОБА_8 ,

В СТ А Н О В И Л А:

Вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 09 серпня 2023 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дзержинська Донецької області, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого і фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого останній раз 20.03.2020 Дзержинським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі,

визнано винуватим та засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі. Стягнуто з нього процесуальні витрати. Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду першої інстанції, указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами) продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

28 квітня 2023 року близько о 20 год. 30 хв., більш точного часу не встановлено, знаходився біля квартири АДРЕСА_2 та за зовнішніми ознаками зрозумів, що в квартирі постійно ніхто не мешкає. В цей час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке знаходиться у квартирі за вищевказаною адресою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , переконавшись, що у вищевказаній квартирі нікого немає та його дії будуть таємними для сторонніх осіб, підійшов до пошкодженого вікна квартири, яке було відчинено. Далі ОСОБА_8 , діючи умисно, таємно, потворно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, заліз через пошкоджене вікно, тим самим проник у середину вищевказаної квартири, звідки таємно викрав телевізор в корпусі чорного кольору марки «LG» моделі «55UK6300MBL», вартістю з урахуванням зносу 9640 грн. 00 коп., пульт марки «HUAYA RM-L930+3», вартістю з урахуванням зносу 70 грн. 00 коп., що належать ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши тим самим ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 9710 грн. 00 коп.

На вказане рішення обвинуваченим подана апеляційна скарга, в якій він не оспорюючи фактичні обставини справи, просить вирок суду змінити та призначити йому покарання з застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України. Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що він розкаявся, відсутні претензії матеріально та морального характеру зі сторони потерпілого. Він має на утриманні батьків похилого віку, які мешкали разом з ним. Має ряд хронічних захворювань: гепатит та Віл, з якими він не може перебувати в місцях позбавлення волі. Вказує, що скоїв вказаний злочин у зв`язку зі скрутним матеріальним положенням.

На адресу суду надійшли заперечення прокурора, в яких він просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення. Вказує, що при вирішенні питання про призначення покарання ОСОБА_8 суд дотримався всіх вимог діючого законодавства, також вивчив особу обвинуваченого, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

Заслухавши суддю доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація дій ОСОБА_8 ніким не оскаржується, а тому на підставі ч. 1 ст. 404 КК України апеляційним судом не перевіряються.

Призначене обвинуваченому покарання в повному обсязі відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ст. 75 КК України суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи.

Разом з тим, обвинувачений вчинив тяжкий злочин проти власності. Характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, не працевлаштований.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання визнано рецидив злочинів.

Аналіз наведених обставин свідчить про те, що обвинувачений замість працевлаштування та законного отримання засобів існування, знов вчинив тяжкий злочин та по суті живе за рахунок злочинної діяльності.

За таких обставин, підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та застосування відносно нього вимог ст. 69 КК України не вбачається.

Колегія суддів зазначає, що апелянт, як на підставу звільнення посилається на те що він має на утриманні батьків похилого віку, за якими потрібен постійний догляд. Проте слід зазначити, що ці ж обставини існували і на момент вчинення інкримінованих злочинів, а відтак вони очевидно не утворюють жодних моральних запобіжників при обранні обвинуваченим моделі поведінки, а тому не здатні перешкодити йому вчинити злочин у разі звільнення з випробуванням.

Обговорюючи доводи апелянта, з приводу скоєння ОСОБА_8 злочину у зв`язку зі збігом тяжких життєвих обставин, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 66 КК України вчинення злочину через збіг тяжких особистих або через сімейні обставини, вказані факти можуть бути визнаними при призначенні покарання обставиною, що його пом`якшують, але в даному випадку суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, не визнавши їх такими, оскільки ОСОБА_8 не працевлаштований та жодних дієвих заходів для цього не вчинив.

Що стосується наявності низки хвороб у обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів зазначає, що ця обставина, з урахуванням вищенаведеного, не є автоматичною підставою для пом`якшення призначеного покарання та звільнення від його відбування з випробуванням.

Вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення не виправдовує того факту, що він будучи працездатною особою, суспільно-корисною працею не займається скоїв злочин з надуманих на це причин, а тому всі вищезазначені доводи обвинуваченого не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що визначене судом покарання є справедливим та співмірним вчиненому злочину, підстав для застосування ст.ст.75 та 69 КК України не вбачається, а тому апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а вирок без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 09 серпня 2023року відносно ОСОБА_8 , залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набуває чинності негайно та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк, з дня вручення йому копії ухвали

Судді