Справа № 404/8816/23
Номер провадження 1-кп/404/481/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0002759 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бердянська Запорізької області, який з базовою середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

25.09.2023 року о 08 год. 35 хв. ОСОБА_3 перебував в приміщенні магазину «Файно Маркет», що належить ТОВ «Вересень плюс» та розташований за адресою: вул. Комарова, 48/149, м.Кропивницький, де в цей час у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Надалі, реалізовуючи вказаний умисел, ОСОБА_3 , діючи цілеспрямовано, з корисливих мотивів та з метою власної наживи, в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть помічені, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу, з полиць вказаного магазину взяв шоколадки «Milka з печивом Oreo» вагою 300 грам в кількості 4 шт. вартістю 453 грн. 32 коп. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 із вказаним товаром пройшов повз касову зону магазину «Файно Маркет», умисно не пред`явивши касиру вищевказаний товар та не здійснивши оплату за нього.

З викраденим ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився на власний розсуд, спричинивши ТОВ «Вересень плюс» майнову шкоду на загальну суму 453 грн. 32 коп.

Вказаними діями ОСОБА_3 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Крім того, 26.09.2023 в період часу з 11 год. 46 хв. по 11 год. 49 хв. ОСОБА_3 перебував поблизу магазину «Копілка», розташованого за адресою: вул.Соборна, 1а, м.Кропивницький, та побачив автомобіль «Mercedes Benz G4s 350 4 Matic», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний потерпілому ОСОБА_6 , де на пасажирському сидінні помітив мобільний телефон «Tecno POP 5» LTE BD4a 2/32 Ice Blue, належний останньому, та у цей час у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Надалі, реалізовуючи вказаний умисел, ОСОБА_3 , діючи цілеспрямовано, з корисливих мотивів та з метою власної наживи, в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його злочинні дії не будуть помічені, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, таємно, шляхом відкриття незачинених передніх пасажирських дверей, проник до салону вищевказаного автомобіля, звідки викрав мобільний телефон «Tecno POP 5» LTE BD4a 2/32 Ice Blue, належний потерпілому ОСОБА_6 , вартістю 2342 грн. 50 коп.

З викраденим ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 2342 грн. 50 коп.

Вказаними діями ОСОБА_3 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні першого епізоду кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що за часу, способу та обставин, вказаних в обвинуваченні, вчинив таємне викрадення вищезазначеного майна, яким розпорядився на власний розсуд. Повністю підтверджує та погоджується із усіма обставинами вчинення кримінальних правопорушень, встановленим найменуванням та вартістю майна, яке викрав, жалкує про вчинене, просить суворо не карати.

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_3 , його вина у вчиненні першого епізоду кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, доводиться дослідженими судом такими доказами:

- заявою ОСОБА_7 від 28.09.2023 про вчинення крадіжки з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_3 (т.1 а.п.75);

- протоколом огляду місця події від 28.09.2023 року з фототаблицею, під час якого встановлено та оглянуто місце вчинення правопорушення у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: вул.Комарова, 48/149, м.Кропивницький (т.1 а.п.77-80);

- висновком експерта №СЕ-19/112-23/9791-ТВ від 10.10.2023 року, згідно з яким підтверджено вартість викраденого, встановленого судом (т.1 а.п.85-88);

- інвентаризацією товарів на складі ТОВ «Вересень Плюс» №203882 від 25.09.2023 року, під час якої у приміщенні по вул.Комарова, 48/149 у м.Кропивницькому виявлено нестачу викраденого товару, встановленого судом (т.1 а.п.97);

- протоколом огляду предмета та перегляду відеозапису від 09.10.2023 року, згідно з яким встановлено, що оптичний диск містить відеозапис із камер спостереження магазину, який визнаний речовим доказом, яким зафіксовано відомості про обставини крадіжки з магазину, вчиненої обвинуваченим (т.1 а.п.99-103, 104-105);

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.10.2023 року, згідно з якими свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 впізнали обвинуваченого як особу, яка вчиняла крадіжку, за обставин, встановлених судом, з магазину (т.1 а.п.111-112, 117-119);

- протоколами огляду місця події предмета від 12.10.2023 року, в ході яких був вилучений та оглянутий одяг, а саме дві футболки, в яких обвинувачений вчиняв крадіжки, визнані речовими доказами, (т.1 а.п.125-127, 128, 129).

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази за першим епізодом кримінального правопорушення , оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні раніше викладеного злочину та кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.

При цьому, суд виходить із того, що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 за першим епізодом необґрунтовано кваліфіковано за кваліфікуючою ознакою «повторності» крадіжки, виходячи з такого.

Так, відповідно до примітки 1 у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке з кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 КК України.

Як встановлено судом на момент ухвалення вироку ОСОБА_3 раніше не судимий та притягається до кримінальної відповідальності у іншому кримінальному провадженні, обвинувальний акт у якому скеровано до Ленінського районного суду м.Кіровограда за ч.4 ст.185 КК України, та яке на даний час не розглянуто судом.

Так, ст.62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Зазначені права і свободи мають своє відображення у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ч.1 ст.17 КПК України полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Відповідно до ч.5 зазначеної статті поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Згідно з вимогами ст. 88 ч. 1 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Таким чином, враховуючи правовий висновок, наданий Верховним Судом у справі № 591/4366/18 (провадження № 51-1122кмо20), до того моменту, коли обвинувальний вирок суду набере законної сили, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, це, зокрема, означає, що суди не мають права враховувати факт висунення обвинувачення обвинуваченому в іншому кримінальному провадженні, у якому не ухвалено обвинувальний вирок, який набрав законної сили, як встановлений факт вчинення обвинуваченим раніше злочину, оскільки неминуче порушуватимуть презумпцію невинуватості.

Відтак, суд виключає висунуту згідно з обвинуваченням та поставлену в провину ОСОБА_3 за першим епізодом крадіжки таку кваліфікуючу ознаку як «повторність», що не спростовує винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за інших обставин, які наведено раніше та встановлено судом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні другого епізоду кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що за часу, способу та обставин, вказаних в обвинуваченні, вчинив таємне викрадення вищезазначеного майна, яким розпорядився на власний розсуд. Повністю підтверджує та погоджується із усіма обставинами вчинення кримінальних правопорушень, встановленим найменуванням та вартістю майна, яке викрав, жалкує про вчинене, просить суворо не карати.

Під час судового розгляду судом з`ясовано, що обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження за другим епізодом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, стосовно потерпілого ОСОБА_6 . Як показав ОСОБА_3 у судовому засіданні дає показання правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення за вказаним епізодом. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч.3 ст.349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні по епізоду вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, стосовно потерпілого ОСОБА_6 суд обмежився допитом обвинуваченого, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та його кваліфікацію, вказану в обвинувальному акті.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акту по епізоду вчинення кримінального правопорушення стосовно потерпілого ОСОБА_6 , визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 по вказаному епізоду вчинення кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення віднесене до категорії умисних тяжких злочинів, неодружений, офіційно не працює, на обліках в закладах з надання наркологічної або психіатричної допомоги не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає розкаяння у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Із врахуванням всіх обставин провадження та особи обвинуваченого, який вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України. Однак, за наявності низки обставин, які пом`якшують покарання, зважаючи на розкаяння обвинуваченого, який обіцяв виправитися, за відсутності обтяжуючих покарання обставин, суд відповідно до вимог ст.75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 і попередження нових кримінальних правопорушень без відбування покарання і вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. Підстави до застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання не встановлені.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 2390 грн. 00 коп.

Речові докази:

- мобільний телефон, коробку від мобільного телефону (а.п.42,51) залишити потерпілому ОСОБА_6 ;

- оптичні диски зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- дві футболки (а.п.129) залишити обвинуваченому ОСОБА_3 .

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1