Єдиний унікальний номер 448/1070/23
Провадження № 1-кп/448/206/23
В И Р О К

Іменем України

16.10.2023 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування 20.02.2023р. за №0000088, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новий Завод Червоноармійського району Житомирської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, працюючого водієм Представництва «Онур Таахут Ташимаджилик Іншаат Тіджарет Ве Санаї Анонім Ширкеті»,раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення в тому, що він діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що Указами Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), введений та продовжений строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2738-ІХ), введений та продовжений строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), введений та продовжений строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 17 листопада 2022 року № 757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ), введений та продовжений строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, та Указом Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 07 лютого 2023 року № 2738-ІХ), введений та продовжений строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, у зв`язку з чим в Україні діють обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, вчинив злочин, пов`язаний із незаконним переправленням військовозобов`язаних осіб через державний кордон України за наступних обставин.

ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді провідника регіональної філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця», працюючи у складі швидкого поїзда №32/31 сполученням «Запоріжжя - Пшемисль (Республіка Польща)», вирішив організовувати та здійснювати незаконне переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів.

Для цього, у купе відпочинку провідника, використовуючи особливості конструкції вентиляційних шахт вагона, ОСОБА_3 обладнав місце для прихованого перебування осіб, яких незаконно переміщує через державний кордон України поза митним та паспортним контролем. В подальшому, під час руху поїзда у напрямку державного кордону України, під час зупинки на залізничній станції «Львів» ОСОБА_3 поміщає вказану особу до обладнаної схованки у вагоні, та під час руху поїзда до кінцевої станції «Пшемисль» остання переховується у вентиляційній шахті розташованій над купе відпочинку провідника.

Так, ОСОБА_3 , діючи з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, підшукав військовозобов?язану особу - громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя міста Хмельницького, який виявив бажання незаконно перетнути державний кордон України, з метою ухилення від мобілізації, та розповів йому за яких умов та обставин він реалізує його план, на що останній погодився. 13.04.2023 близько 20:00 години ОСОБА_6 прибув у зазначене ОСОБА_3 місце, тобто на залізничну станцію «Київ Пасажирський» у м.Київ. При цьому, ОСОБА_3 повідомив, щоб ОСОБА_6 зайшов до вагону №7 та перебував у купе відпочинку провідника до моменту здійснення незаконного перетину через державний кордон України. В подальшому ОСОБА_6 , відповідно до вказівок ОСОБА_3 , постійно перебував поруч з ним до 14.04.2023. Таким чином, ОСОБА_3 , вживаючи заходів конспірації при організації вчинення злочину, готувався до незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України.

В подальшому, 14.04.2023 ОСОБА_3 , з метою здійснення незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України, будучи провідником пасажирського вагона №7, рухаючись в складі швидкого поїзда №32/31 сполученням «Запоріжжя - Пшемисль (Республіка Польща)», під час зупинки на станції «Львів» у м.Львів підготував схованку розташовану у вентиляційній шахті купе відпочинку провідника та надав вказівку ОСОБА_6 залізти в середину і переховуватись у вказаній схованці на період проходження паспортного та митного контролю при перетині державного кордону України, до моменту коли ОСОБА_3 не повідомить про можливість покинути схованку, що ОСОБА_6 і виконав.

Таким чином, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, за заздалегідь обіцяну грошову винагороду в розмірі 81 тисячі гривень, ОСОБА_3 організував та здійснював незаконне переміщення через державний кордон України ОСОБА_6 та о 14 годині 45 хвилин 14.04.2023 року під час зупинки поїзда з метою здійснення паспортного та митного контролю на проміжній прикордонній залізничній станції «Мостиська ІІ», що відноситься до Львівської дирекції Львівської залізниці на електрифікованій лінії «Львів -Мостиська II» між станціями «Мостиська I (7 км)» та «Медика (8 км)», розташованої у селі Мостиська Другі, Яворівського району, Львівської області, в ході проведення санкціонованого обшуку вагона №7 швидкого поїзда №32/31 сполученням «Запоріжжя - Пшемисль (Республіка Польща)» у схованці вентиляційної шахти в купе відпочинку провідника виявлено ОСОБА_6 , на місце перебування якого вказав ОСОБА_3 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.332 КК України - в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України та незаконному переправленні осіб через державний кордон України, вчиненому з корисливих мотивів.

31.08.2023 року між прокурором - заступником начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_3 , з іншої сторони, у присутності захисника ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з умовами угоди обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.332 КК України і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі підозри у судовому провадженні. Також, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, котрий позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, органи поліції компрометуючими матеріалами на обвинуваченого не володіють, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: повне визнання винуватості, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та співпраця зі стороною обвинувачення, відсутність обставин, які обтяжують покарання, і наслідків вчинення злочину у кримінальному провадженні, а саме те, що відсутній потерпілий і вчиненим обвинуваченим злочином завдана шкода лише державним та суспільним інтересам, що в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, сторони узгодили про призначення ОСОБА_3 покарання за ч.3 ст.332 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років без позбавлення права обіймати посади чи займатись певною діяльністю та без конфіскації майна.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості. Не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію обвинуваченого та наполягав на затвердженні вказаної угоди, оскільки жодних порушень закону під час її підписання не було, вказана угода укладена добровільно без будь-якого примусу, міра покарання відповідає тяжкості скоєного та особі обвинуваченого, наслідки її укладання та затвердження були роз`ясненні всім учасникам провадження.

Прокурор ОСОБА_4 також не заперечував проти укладення угоди про визнання винуватості, розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, підтвердив в суді, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав обвинувачення в повному обсязі та погодився на призначення вказаного покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, який у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином. Свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 визнав беззастережно. У даному кримінальному провадженні потерпілий участі не бере.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, в тому числі щодо узгодженої міри покарання, підстав для відмови в її затвердженні не встановлено.

Так, ч.ч.1, 2 ст.69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу. На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підставами для застосування ст.69 КК України сторони визначили такі обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сторони визначили - повне визнання винуватості, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та співпраця зі стороною обвинувачення, взяли до уваги дані про особу обвинуваченого, його стан здоров?я, котрий виключно позитивно характеризується за місцем проживання, а також попереднього і теперішнього місця роботи (є гарний сім`янин, односельчанин, письмових скарг в сільську раду щодо останнього не надходило, спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, за період роботи на посаді провідника пасажирських вагонів до дисциплінарної відповідальності не притягався; за час роботи на посаді водія проявив себе сумлінним, доброзичливим, відповідальним і дисциплінованим працівником).

З огляду на вищенаведене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену 31.08.2023 року між прокурором - заступником начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України та із застосуванням положень ст.69 КК України, а саме покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років із звільнення від відбування покарання з випробуванням, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та без конфіскації майна, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Щодо питання встановлення іспитового строку та покладення обов`язків із числа регламентованих ст.76 КК України, то суд враховує, що статтею 75 того ж Кодексу передбачено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

З огляду на наведене, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю в 2 роки 6 шість місяців із покладенням на нього обов`язків, регламентованих п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме - періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти їх про зміну місця проживання, роботи, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.04.2023 року накладено арешт на вилучене 14.04.2023р. в ході обшуку в сьомому вагоні поїзда №32/31, сполученням «Запоріжжя-Пшемисль (Республіка Польща)» майно, а саме: мобільний телефон марки Хуавей, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , з сім картою НОМЕР_3 .

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.06.2023 року накладено арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження та розпорядження на будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту з вищезазначеного майна, оскільки предмети на які накладено арешт є особистими документами і речами, майном обвинуваченого та на даний час обставини, які були підставою накладення арешту на вказане майно,- відсутні.

Згідно з ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне речові докази, а саме: - мобільний телефон марки Хуавей, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , з сім картою НОМЕР_3 , переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів СУ ГУНП в Хмельницькій області (квитанція від 07.06.2023р. №143, номер книги обліку речових доказів 1192) - повернути законному володільцю, тобто обвинуваченому ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, відповідно до п.14 ч.1 ст.368 КПК України, суд виходить з таких міркувань.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.04.2023 року до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою по 11.06.2023 року включно, із можливістю внесення застави в розмірі 53680грн. Заставу було внесено ОСОБА_7 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Хмельницькій області (квитанція №201964899 від 17.04.2023 року).

Після закінчення строку дії зазначеної ухвали, прокурор з клопотанням про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до суду не звертався, а тому, як вважає суд, вказаний запобіжний захід припинив свою дію і вважається скасованим. Клопотань стороною обвинувачення щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили заявлено не було та підстав для обрання такого суд не вбачає.

Відповідно до ч.11 ст.182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_3 судом не вбачається, запобіжний захід у вигляді застави не був порушений, тому внесений розмір застави підлягає поверненню заставодавиці ОСОБА_7 - після набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Оскільки до обвинуваченого ОСОБА_3 , на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.04.2023 року було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою (фактично затриманий 14.04.2023 року; звільнений 18.04.2023 року після внесення застави), то суд у відповідності до положень ч.5 ст.72 КК України та із врахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду в постанові від 29.08.2018р. у справі №663/537/17, вважає за необхідне зарахувати у строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-376, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000088 від 20.02.2023р. укладену 31.08.2023 року між прокурором -заступником начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.332 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням вимог ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком - 5 (п`ять) років без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та без конфіскації майна.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк - 2 (два) роки 6 (шість) місяців, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання час його попереднього ув`язнення з 14.04.2023р. по 18.04.2023 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.04.2023року на мобільний телефон марки Хуавей, Імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , з сім картою НОМЕР_3 , - скасувати.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.06.2023 року на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.

Заставу, визначену ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.04.2023р. у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних особі, що становить 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, внесену за ОСОБА_3 - заставодавицею ОСОБА_7 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Хмельницькій області (квитанція №201964899 від 17.04.2023 року), - після набрання вироком суду законної сили повернути заставодавиці ОСОБА_7 .

Речові докази: - мобільний телефон марки Хуавей, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , з сім картою НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Хмельницькій області (квитанція №143 від 07.06.2023р., номер книги обліку речових доказів 1192), - після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю ОСОБА_3 .

Запобіжний захід до набрання вироком суду законної сили ОСОБА_3 - не обирати.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою, статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом (Кримінальним процесуальним кодексом України), набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1