У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/671/20 за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 лютого 2020 року про залишення без задоволення заяви ОСОБА_7 про перегляд вироку того ж місцевого суду від 10 квітня 2013 року за нововиявленими обставинами,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 лютого 2020 року, заяву ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.04.2013 у справі № 712/20193/12 залишено без задоволення.

Вказана ухвала суду мотивована тим, що ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про перегляд вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.04.2013 у справі № 712/20193/12 за нововиявленими обставинами. Згідно з вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винним за ч.4 ст. 369 КК України та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі, із звільненням останнього на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком терміном у два роки та з покладенням на нього, відповідно до ст.76 КК України обов`язку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вирок набув законної сили. Зазначені в заяві обставини ні самі по собі, ні разом з іншими обставинами, раніше встановленими судом, не доводять неправильність вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.04.2013 у справі № 712/20193/12, про перегляд якого просить заявник, та безпосередньо не впливають на остаточний висновок суду, а тому суд прийшов до переконання, що заяву ОСОБА_7 про перегляд вищевказаного вироку суду за нововиявленими обставинами слід залишити без задоволення.

В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 зазначає, що оскаржувана ухвала суду постановлена з істотними порушеннями норм кримінального процесуального законодавства. Зазначає, що вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.04.2013 у справі № 712/20193/12 ґрунтується на наявності інтересів третіх осіб, які в свою чергу мали бути «первинними хабародавцями», то встановлення слідством факту відсутності таких третіх осіб (їх інтересів), є нововиявленою обставиною. Вважає, що якщо би суду станом на день винесення вироку 10.04.2013, була відома та обставина, що реально зацікавлених осіб в отриманні вигоди (хабародавців суб`єктів ЗЕД) не існує, суд би виніс виправдовувальний вирок, незважаючи ані на визнання вини ОСОБА_7 , а ні на будь яку іншу обставину. Просить суд, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати, а матеріали за заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами направити до Ужгородського міськрайонного суду на новий розгляд.

В судове засідання заявник ОСОБА_7 не з`явився хоча був належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.466 КПК України учасники судового провадження повідомляються про дату, час та місце розгляду заяви. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає перегляду судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, захисника-адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просив її задовольнити, прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Таких вимог закону в повній мірі суд першої інстанції дотримався.

При розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повноваження суду визначені главою 34 КПК України, та не дозволяє суду переглядати докази без підстав, визначених у ст.459 КПК України.

Відповідно до ст.459 КПК України нововиявленими обставинами визнається, зокрема, штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок, а також інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути.

Тобто, такі обставини повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті.

Отже, нововиявлені обставини це встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, юридичні факти, що перебувають в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні і спростовують, через їх невідомість й істотність, висновки, які містяться у вироку чи ухвалі, що набрали законної сили, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Необхідним при перегляді рішень судів за нововиявленими обставинами є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях ЄСПЛ, зокрема у справі «Желтяков проти України» від 09.06.2011 (Заява № 4994/04,) який вимагає що, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Процедура перегляду судових рішень за нововиявленим обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах.

У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

Розглядаючи заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.04.2013 за нововиявленими обставинами та приймаючи рішення про залишення її без задоволення, суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі.

ОСОБА_7 вищевказаним вироком засуджено за ч.4 ст.369 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст.75 КК України звільнено від призначеного основного покарання з іспитовим строком у 2 роки та з покладенням на нього, відповідно до ст.76 КК України обов`язку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання. ОСОБА_7 не оскаржував зазначений вирок суду та не звертався з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження даного вироку, якщо не мав можливості своєчасно оскаржити вирок. Зазначений вирок набув законної сили.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.04.2013 засуджений ОСОБА_7 зазначив нововиявленою обставиною те, що він дізнався про те що, 17.01.2015 першим заступником начальника відділу начальником СВ Ужгородського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 , прийнято постанову згідно якої кримінальне провадження № 0000117 від 13.06.2014 закрито у зв`язку з відсутністю в діях суб`єктів ЗЕД ознак складу кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 27 ч.4 ст.369 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. При цьому у зв`язку з тривалими розладами у здоров`ї та через неодноразову заміну складу суду розгляд його заяви затягнувся та наприкінці 2018 він дізнався про повторну постанову від 13.05.2018 про закриття кримінального провадження № 0000117 від 13.05.2014 у зв`язку з відсутністю в діях суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності ознак складу кримінального правопорушення. Таким чином, на думку заявника оскільки вирок Ужгородського міськрайонного суду від 10.04.2013 у кримінальній справі № 712/20193/12 ґрунтується в тому числі, на наявності інтересів третіх осіб, які в свою чергу мали бути «первинними хабародавцями», то встановлення слідством факту відсутності таких третіх осіб (їх інтересів) є нововиявленою обставиною.

Таким чином, доводи викладені в заяві ОСОБА_7 зводяться до незгоди з вироком суду та до переоцінки доказів, які вже досліджувались судом при винесенні вироку, що не є підставою для перегляду вироку за нововиявленими обставинами. Обставини, які зазначені в заяві ОСОБА_7 , як нововиявлені, по суті такими не є, у заяві про перегляд вироку Ужгородського міськрайонного суду від 10.04.2013 у справі № 712/20193/12 не наведено тих обставин, які б могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.

Колегією суддів встановлено, що згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду від 14.04.2013 у справі № 712/20193/12 в ході розгляду кримінальної справи, ОСОБА_7 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.369 КК України, та надав пояснення згідно яких - що раніше працював начальником ВМО № 3 митного поста «Тиса» Чопської митниці і був звільнений за згодою сторін. Після звільнення йому продовжували телефонувати знайомі представники різних підприємств, що здійснюють ЗЕД по питанням затримання транспортних засобів, на що ОСОБА_7 повідомляв, що він вже не працює. Тоді ці особи просили знайти людину, яка зможе допомогти їм у вирішенні проблем. Після цього ОСОБА_7 звернувся до ОСОБА_9 з пропозицією вирішування проблем за винагороду для деяких суб`єктів ЗЕД, на адреси яких будуть надходити вантажі. Згодом ОСОБА_7 домовився з ОСОБА_10 про те, що останній буде знімати зі свого банківського рахунку кошти, які на нього будуть надходити та буде передавати їх ОСОБА_7 . В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_9 зустрілись у квартирі, яка належить доньці останнього, де ОСОБА_7 передав ОСОБА_9 кошти в сумі 17800 дол. США і згодом обоє були затримані.

Отже, засудженому достеменно було відомо про наявність (чи відсутність) представників суб`єктів ЗЕД, в інтересах яких ОСОБА_7 діяв. В ході розгляду кримінальної справи ОСОБА_7 визнав факт існування таких, вирок суду не оскаржував, із заявами до відповідних органів з приводу залякування чи тиску на нього з метою визнання ним вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 369 КК України не звертався.

Щодо твердження захисника про наявність постанов про закриття кримінального провадження, то апеляційний суд констатує, що постанова першого заступника начальника відділу начальника СВ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 від 12.02.2015 (відповідно до постанови слідчого Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП В З/о ОСОБА_11 про уточнення дати процесуального рішення від 05.07.2019) про закриття кримінального провадження № 0000117 від 13.06.2014 постановою старшого прокурора Ужгородської міжрайонної прокуратури ОСОБА_12 від 28.08.2015 скасована та досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено.

В подальшому 13.05.2018 старшим слідчим СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_13 повторно винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000117 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, яка відповідно до постанови керівника Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_14 від 11.12.2018 скасована та матеріали досудового розслідування направлено начальнику СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області для організації подальшого розслідування.

Разом з тим, в матеріалах справи наявний витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000117 дата реєстрації виділення матеріалів досудового розслідування 13.06.2014 станом на 24.02.2020, з якого слідує, що досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні триває.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що нововиявленими обставинами є такі обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи, але не були відомі чи не могли бути відомі на той час суду та слідчим органам.

Обов`язковою умовою перегляду вироку за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстави для скасування вироку, повинні бути абсолютно новими, суттєвими, раніше невідомими слідчим органам і суду, тобто такими, що не фігурували та не досліджувались в матеріалах справи та потребують окремого розслідування.

Зазначені обставини повинні знаходитись в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовувати їх через невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Разом з тим, встановлення чи не встановлення суб`єктів ЗЕД, які, відповідно до вироку суду , надавали грошові кошти ОСОБА_7 для передачі у якості хабара ОСОБА_9 , за сприяння останнім з використанням свого службового становища у безперешкодному та пришвидшеному митному оформленні вантажів та не вжиття у разі необхідності заходів до проведення поглибленого митного огляду транспортних засобів, якими переміщувалися вантажі протягом червня 2012 року через митний пост «Тиса» Чопської митниці з метою притягнення їх до кримінальної відповідальності за ч.5 ст.27 ч.4 ст.369 КК України, не є обставиною, яка доводить неправильність вироку Ужгородського міськрайонного суду від 10.04.2013 у справі № 712/20193/12 .

Отже враховуючи наведе, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив всі обставини кримінального провадження в межах заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами та в межах, установлених кримінальним процесуальним законом, своє рішення належним чином умотивував, спростувавши доводи засудженого ОСОБА_7 , які ґрунтуються на досліджених матеріалах кримінального провадження, а тому оскаржена ухвала суду першої інстанції є законною і підстав для її скасування колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,459,466, 467 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25 лютого 2020 року про залишення без задоволення заяви ОСОБА_7 про перегляд вироку Ужгородського міськрайонного суду від 10 квітня 2013 року за ново виявленими обставинами залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді