Справа № 755/6372/22
№ 1-кп/755/138/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" листопада 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000534 від 22.02.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, інваліда 2-ї групи, працюючого не офіційно вантажником, із середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, зокрема востаннє: ІНФОРМАЦІЯ_2 вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ст. 94 КК України (у редакції 1960 року) до 15 років позбавлення волі, 18.04.2014 року звільнений по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, яке визнано судом доведеним

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за тяжкі та особливо тяжкий злочини, маючи непогашену у встановленому законом порядку судимість, знову вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та в невстановленому досудовим розслідуванням місці, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи пістолет, що належить до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї, що зібраний саморобним способом з використанням частин: кожуха-затвора пістолету Макарова серія НОМЕР_1 , рамки пістолета «ВІЙ» серія НОМЕР_2 із стволом саморобного способу калібру 9x18 та 43 (сорок три) патрони, що належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї калібру 9x18 . Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_3 , проживаючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , що на праві власності належить ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , почав зберігати вищевказаний пістолет, що належить до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї, та 43 (сорок три) патрони, що належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї калібру 9x18 , без передбаченого законом дозволу.

21 лютого 2022 року, приблизно о 21 годині 40 хвилин, ОСОБА_3 , здійснивши незаконне зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , був затриманий працівниками поліції.

У подальшому, у період часу з 22 години 52 хвилини до 23 години 54 хвилини, під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , у присутності ОСОБА_3 та двох понятих було вилучено пістолет, що належить до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї, що зібраний саморобним способом з використанням частин: кожуха-затвора пістолету Макарова, серії НОМЕР_4 , рамки пістолета «ВІЙ» серія НОМЕР_2 із стволом саморобного способу калібру 9x18 та 43 (сорок три) патрони, що належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї калібру 9x18 , які останній зберігав, без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України кваліфіковано правильно.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе за ч. 1 ст. 263 КК України не визнав та показав, що 21.02.2022 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, він приїхав з роботи додому за адресою: АДРЕСА_3 , та ліг спати, і коли вже спав, то почув стукіт у вхідні двері, тому прокинувся, одягнувся, однак, відчинити двері не встиг, оскільки їх вибили та до квартири зайшло багато людей, зокрема, працівники поліції. Він почав запитувати, хто вони такі та попросив пред`явити документи, на що отримав аналогічне запитання, і повідомили йому, що він у даній квартирі перебуває на незаконних підставах, на що він повідомив, що проживає в квартирі свого приятеля ОСОБА_9 . Працівники поліції зазначили, що вони приїхали на виклик власниці квартири, яка їм повідомила, що вона не може до неї потрапити, та останні почали обшукувати квартиру, на що він попросив поговорити з власницею квартири, почав сперечатися з працівниками поліції, а тому, вони заламали йому руки, поклали на підлогу, перевірили його особу та дізналися, що він є раніше судимою особою. Коли він знаходився на підлозі, то в цей момент почув від працівників поліції, що вони знайшли в квартирі зброю та наркотичні засоби, на що він повідомив останнім, що це не його речі, у даній квартирі він проживає лише три дні, після чого, працівники поліції почали застосовувати до нього фізичну силу та одягнули кайданки, а тому, від хвилювання йому стало зле і він попросив дати йому ліки, які знаходилися у квартирі, але цього ніхто не зробив. У подальшому, для того, щоб йому надали допомогу, йому довелося погодитися з тим, що знайдені вище речі саме його, після чого, йому дали його ліки, однак, із власницею квартири він так і не поговорив. Потім, приблизно через 40 хвилин приїхала слідчо-оперативна група, яка доставила його до відділення поліції, де його допитували, і увесь час він знаходився у кайданках. 22 лютого 2022 року, приблизно о 08 годині ранку, його підвезли до ізолятора тимчасового тримання, де він знаходився до вечора, і доки він там знаходився, працівники поліції йому зазначали, що якщо він скаже, що вилучені речі є його, то його пошкодують, та того ж дня, приблизно о 21 годині 00 хвилин його відвезли знову до відділення поліції, де вже відпустили, оскільки не вручили йому повідомлення про підозру, але паспорт і телефон йому не повернули. Повернутися до квартири він вже не зміг, оскільки в ній були замінені замки, хоча там знаходилися його особисті речі, а тому, йому довелося їхати жити до друзів. Приблизно через 2,5-3 місяці йому повернули паспорт, а 22.07.2022 року йому вручили підозру і при цьому був присутній його захисник. Зазначив, що під час досудового розслідування він себе оговорив тим, що визнав вину, оскільки йому довелося це зробити, проте, на даний час, вину не визнає.

Оцінка суду

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальному провадженні можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Незважаючи на процесуальну позицію обвинуваченого ОСОБА_3 щодо не визнання своєї провини у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, його вина повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні в їх сукупності доказами, а також показаннями свідків, які попереджалися про кримінальну відповідальність, а саме:

- допитаний у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_10 суду показав, що 21.02.2022 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, 34-Б, до нього підійшли працівники поліції та попросили бути понятим при огляді місця події, на що він погодився. Далі, він з працівниками поліції та ще одним понятим зайшли до квартири АДРЕСА_4 за вищевказаною адресою, де знаходився лише обвинувачений ОСОБА_3 , вони пройшли до кімнати, де під подушкою знаходилися пістолет, патрони та глушник. Власниця даної квартири на той час перебувала у загальному коридорі та в квартирі її не було. Коли вони зайшли до квартири, то ОСОБА_3 поводив себе спокійно, опору не чинив, хоча і був незадоволений їхньому приходу до квартири, відповідав на всі задані працівниками поліції питання, а саме, де знаходиться зброя, та повідомив останніх, що привіз її чи то з Луганської, чи то з Донецької області, і дана зброя йому необхідна для самозахисту від агресії з боку російської федерації. Пакети з вилученими під час огляду місця події предметами були при ньому опечатані та він поставив на них свій підпис. Також, його допитали в якості свідка. Крім того, при ньому, працівники поліції до ОСОБА_3 превентивних заходів не застосовували, слідчу дію фіксували на камеру та ОСОБА_3 сам все добровільно розповідав;

- допитаний у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_11 суду показав, що до Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві надійшла заява від громадянки ОСОБА_7 про те, що остання не може потрапити до власної квартири і можливо, у ній знаходяться сторонні особи. 21 лютого 2022 року, у вечірній час доби, він разом з колегою ОСОБА_12 поїхали на місце виклику та по приїзду, вони побачили біля квартири її власницю ОСОБА_7 , замок вхідних дверей до квартири був вже відчинений майстром, якого викликала остання. Вони постукали у двері, однак, двері ніхто не відчинив і тоді, вони їх самі відчинили та побачили, що біля вхідних дверей стояв обвинувачений ОСОБА_3 , якого вони запитали, чому він знаходиться у даній квартирі, однак, відповіді не отримали. Далі, вони зайшли до квартири разом із власницею, а ОСОБА_3 попрямував до кімнати та сів на ліжко, крім останнього, у квартирі більше нікого не було. Потім, вони попросили ОСОБА_3 надати документи, що посвідчують його особу та запитали, чи має він заборонені предмети, на що останній надав документи, а інший працівник поліції у цей час, маючи намір присісти на ліжко, відхилив подушку, яка знаходилася на ліжку, і вони побачили предмет, схожий на пістолет. Далі, вони запитали ОСОБА_3 кому належить зброя, на що останній повідомив, що це його зброя і вона йому необхідна для захисту у зв`язку з нелегкою ситуацією в країні, у зв`язку з чим, вони одразу викликали слідчо-оперативну групу, яка по приїзду, проводила огляд даної квартири, а він здійснював відеофіксацію. Після виявлення предмету, схожого на пістолет, у цілях безпеки, на ОСОБА_3 одягли кайданки. Під час огляду, ОСОБА_3 поводив себе спокійно, з ними спілкувався, агресії не проявляв, все розповідав;

- допитана у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_7 суду показала, що у квартирі АДРЕСА_2 , останні п`ять років ніхто не проживав і в її брата ОСОБА_13 ключів від неї не було, зокрема, він останнім часом погано себе почував та проживав у Київській області в селі, однак, через деякий час, їй почали надходити смс-повідомлення про борги за комунальні послуги, але брат повідомив, що він про це не знає, однак, там не проживає. Зазначила, що на даний час, її брат помер і відкрита спадкова справа щодо успадкування нею вказаної квартири, тому, у день події, вона вирішила приїхати до квартири разом зі своїм адвокатом ОСОБА_14 , який допомагає їй з оформленням документів, проте, на той час, потрапити до неї вони не змогли, оскільки були замінені замки, а тому, вони звернулися до поліції, про що вона написала заяву, так як брат жодного разу не говорив, що у квартирі хтось проживає. Далі, вони разом з працівниками повернулися до квартири, зателефонували до неї, однак, двері ніхто не відчинив, а тому, вони викликали працівника, який по приїзду відчинив двері до квартири. Потім, вони зайшли всередину квартири, спочатку працівники поліції, потім її захисник та вона, де побачили незнайомого чоловіка (обвинуваченого ОСОБА_3 ), який сидів на дивані, поводив себе спокійно, не сперечався, а тому, жодних заходів щодо застосування до нього фізичної сили при ній працівниками поліції застосовано не було. Вона, під час проведення слідчих дій знаходилася на порозі квартири, оскільки до квартири зайшло багато людей та велася відеофіксація. Особисто вона бачила предмет, схожий на зброю з глушником, який знаходився під подушкою і хто перший його виявив вона не пам`ятає. Також бачила, як приїхали працівники слідчо-оперативної групи, які потім виносили з квартири коробки з вилученим;

- допитаний у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_14 суду показав, що свідок ОСОБА_7 звернулася до нього з приводу того, що остання не може потрапити до своєї квартири за адресою: АДРЕСА_3 , повідомивши, що в ній ніхто не проживає, але їй надходять повідомлення про заборгованість щодо комунальних послугах. Так, у день події він разом з ОСОБА_7 поїхали за вищевказаною адресою, однак, остання не змогла відчинити двері до квартири, оскільки були замінені замки, вони стукали у двері хвили 15-20, однак, двері ніхто не відчинив, а тому, вони звернулися до поліції, де ОСОБА_7 написала заяву. Потім, вони приїхали до квартири, а слідом за ними - працівники поліції, після чого, вони викликали працівника, який допоміг їм потрапити до квартири. Відчинивши двері, вони побачили обвинуваченого ОСОБА_3 , який у цей час виходив з кімнати. До квартири спочатку зайшли працівники поліції, а потім, він та ОСОБА_7 , де один з поліцейських одразу помітив у кімнаті на ліжку під подушкою пістолет, на що обвинувачений ОСОБА_3 повідомив, що дана зброя йому необхідна для захисту від агресії російської федерації, і працівники поліції викликали слідчо-оперативну групу, залучили понятих та в подальшому, було проведено огляд місця події та вилучено даний пістолет. Після виявлення зброї, обвинувачений почав нервувати, однак, агресії не проявляв, фізичного впливу до останнього працівниками поліції застосовано не було, а щодо перебування ОСОБА_3 у квартирі, то останній пояснив, що у нього, начебто, на це є дозвільні документи від брата свідка ОСОБА_7 , однак, їх так і не пред`явив. Уже у подальшому, що відбувалося далі під час проведення слідчих дій, він не знає, оскільки знаходився у коридорі і до кімнати більше не заходив. Після події, він їздив до брата ОСОБА_7 і той зазначив, що не пам`ятає нічого про надання комусь дозвільних документів на проживання у квартирі.

Суд, оцінює показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , як належними та достовірними, у розумінні ст. ст. 94-96 КПК України, тому не має підстав ставити їх під сумнів або ж не брати як доказ, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами в їх сукупності.

Так, зокрема, вина обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України доводиться процесуальними джерелами доказів, а саме:

- рапортом працівників поліції від 21.02.2022 року, з якого вбачається, що 21.02.2022 року було отримано Дніпровським УП ГУ НП у м. Києві оперативну інформацію про те, що за адресою: АДРЕСА_3 , знаходиться підозріла особа та в подальшому, о 21 годині 40 хвилин було виявлено у квартирі громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зберігав за вищевказаною адресою предмет, схожий на пістолет марки «Макаров» з глушителем, і в подальшому, повідомив, що придбав зброю в зоні проведення АТО (т. 1 а.п. 66);

- заявою ОСОБА_7 від 21.02.2022 року про те, що остання дає добровільну згоду на огляд належного їй домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , що належить їй на праві власності, у зв`язку з проживанням у ньому невідомих їй осіб (т. 1 а.п. 67);

- протоколом огляду місця події від 21.02.2022 року, проведеного у період часу з 22 години 52 хвилини до 23 години 54 хвилин, з якого вбачається, що об`єктом огляду являється загальна ділянка, а саме приміщення квартири АДРЕСА_2 . Вказана квартира розміщена на п`ятому поверсі, з лівого боку розміщено вхід до квартири. Огляд проводиться з добровільної згоди власниці квартири ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає: АДРЕСА_5 . Вхідні замки не пошкодженні, двері оббиті брезентом, при вході коридор, в якому справа розміщена вішалка з речами, зліва розташовано вхідні двері до туалету. Прямо навпроти вхідних дверей розташовано кімнату, в якій з правого боку знаходиться особа, яка на запитання представилась ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з добровільної згоди дала дозвіл працівникам поліції на вхід до приміщення квартири. На запитання чи в приміщенні зберігає заборонені речі відповів, що має ПН бойовий, ПА 2429 на рамці отвору РГ 3311 1954 року випуску. Також, виявлено коробку набоїв, які знаходились у пластиковій коробці в наявності 29 штук. У кімнаті виявлено магазин з набоями в кількості 8 штук, окремо на дивані виявлено магазин, в кількості 8 шт. з набоями калібром 9 мм. Також, виявлено на пістолеті глушник без маркування та патрон в патроннику. Також, виявлено дерев`яну коробку «Бандерівська кузня», в якій знаходився глушник. На стільці навпроти дивану виявлено технічний паспорт НОМЕР_5 на автомобіль MAZDA CX-5, д.н.з. НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_15 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 № НОМЕР_7 , банківська картка «Приватбанк» НОМЕР_8 , мобільний телефон NOKIA 112 «Nokia 112», ІМЕІ: НОМЕР_9 , в який вставлено картку мобільного оператора life, телефон «TECNO Т30» ( НОМЕР_10 ), мобільний телефон «Nokia ТА1010» ІМЕІ: НОМЕР_11 , який належить громадянину ОСОБА_3 та мобільний телефон «IPHONE», який також йому належить, планшет чорний марки TALK 79, у чашці на табуреті виявлено 3 недопалка «Парламент» та запальнику, дві пластини «Метадон». Контрольна година 23 година 30 хвилин відеозапис призупинити для складання протоколу та пакування речових доказів. У подальшому, продовжено огляд о 23 годині 47 хвилин та на дивані вилучено 2 волосини (т. 1 а.п. 74-75);

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 22.02.2022 року, а саме: флеш-накопичувачa Apacer 32 GB з відеозаписом огляду місця події від 21.02.2022 року (т. 1 а.п. 89);

- постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 22.02.2022 року, а саме: предмету, схожого на пістолет Макарова (маркування НОМЕР_12 ; РГ 3311 1954 р.в.) з глушником (без маркування), та двох магазинів до пістолету; 47 (сорок сім) предметів, схожих на набої; дерев`яної коробки з написом «Бандерівська кузня», всередині якої перебуває предмет, схожий на глушник до пістолету; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 на автомобіль марки «Mazda СХ-5», д.н.з. НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_15 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , № НОМЕР_13 ; банківської картки банку «ПриватБанк» № НОМЕР_8 ; мобільного телефону марки «Nokia 112», ІМЕІ: НОМЕР_9 із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайфселл»; мобільного телефону марки «TECNO Т30» ІМЕІ: НОМЕР_10 ; мобільного телефону «Nokia ТА1010» ІМЕІ: НОМЕР_11 ; планшету марки «TALK 79»; запальнички; мікрочастки та двох волосин; трьох недопалків; двох пластин препарату з назвою «Метадон», що були вилучені 22.02.2022 року за адресою: АДРЕСА_3 (т. 1 а.п. 90-91);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.02.2022 року, з якого вбачається, що 21.02.2022 року о 21 годині 40 хвилин, відповідно до ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.п. 92-93);

- висновком експерта № КСЕ-19/111-22/8781-БЛ від 23.05.2022 року, з якого вбачається: 1. З числа наданих на дослідження предметів: пістолет належить до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї, що зібраний саморобним способом з використанням частин: кожуха-затвора пістолету Макарова серія НОМЕР_4 (промислового виробництва), рамки пістолет «ВІЙ» серія НОМЕР_2 із стволом саморобного способу виготовлення калібру 9x18 мм з 4-ма нарізами правого нахилу; 2 (два) магазини є не основними частинами до пістолетів під пістолетний патрон калібру 9x18. Дані магазини виготовлені промисловим способом; 2 (два) надані на дослідження предмети не є основними частинами вогнепальної зброї, виготовлені саморобним способом з використанням заводського обладнання, по типу пристроїв для зменшення полум`я та звуку пострілу («глушника») та можуть бути використані з вогнепальною зброєю, діаметр метального снаряду при стрільбі з якої не перевищує 9,9 мм; 38 (тридцять вісім) патронів є пістолетними патронами калібру 9x18, що споряджені оболонковою кулею зі свинцевим осердям; 2 (два) предмети є частинами пістолетного патрону калібру 9x18, а саме 2 (двома) стріляними, куля зі свинцевим осердям та 2 (двома) стріляними гільзами; 5 (п`ять) патронів є пістолетними патронами калібру 9x18, що виготовлені саморобним способом з використанням стріляних гільз пістолетного патрону калібру 9x18 (промислового виробництва), шляхом встановлення в капсульне гніздо капсуля центрального бою типу «Боксер», споряджання зарядної камори метальним зарядом (порохом) та оболонковими кулями зі свинцевим осердям; 2 (два) патрони є пістолетними патронами калібру 9x18, в конструкцію куль, яких внесено зміни саморобним способом, а саме нанесення на вершину кулі хрестоподібної насічки; 1 (один) патрон є пістолетним патроном калібру 7,62x25 мм, що споряджений оболонковою кулею зі свинцевим осердям. 2. Наданий на дослідження пістолет належить до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї, що зібраний саморобним способом з використанням частин: кожуха-затвора пістолету Макарова серія НОМЕР_4 (промислового виробництва), рамки пістолет «ВІЙ» серія НОМЕР_2 із стволом саморобного способу виготовлення калібру 9x18 мм з 4-ма нарізами правого нахилу. Даний пістолет придатний для стрільби. 3. Наданий на дослідження пістолет зібраний саморобним способом з використанням частин: кожуха-затвора пістолету Макарова серія НОМЕР_4 (промислового виробництва), рамки пістолет «ВІЙ» серія НОМЕР_2 із стволом саморобного способу виготовлення калібру 9x18 мм з 4-ма нарізами правого нахилу. 4. З числа наданих на дослідження патронів: 38 (тридцять вісім) патронів є пістолетними патронами калібру 9x18, що споряджені оболонковою кулею зі свинцевим осердям; 2 (два) предмети є частинами пістолетного патрону калібру 9x18, а саме 2 (двома) стріляними, куля зі свинцевим осердям та 2 (двома) стріляними гільзами; 5 (п`ять) патронів є пістолетними патронами калібру 9x18, що виготовлені саморобним способом з використанням стріляних гільз пістолетного патрону калібру 9x18 (промислового виробництва), шляхом встановлення в капсульне гніздо капсуля центрального бою типу «Боксер», споряджання зарядної камори метальним зарядом (порохом) та оболонковими кулями зі свинцевим осердям; 2 (два) патрони є пістолетними патронами калібру 9x18, в конструкцію куль, яких внесено зміни саморобним способом, а саме нанесення на вершину кулі хрестоподібної насічки; 1 (один) патрон є пістолетним патроном калібру 7,62x25 мм, що споряджений оболонковою кулею зі свинцевим осердям. 5. З числа наданих на дослідження патронів: 43 (сорок тири) патрони належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї. 42 (сорок два) патрони придатні для стрільби, а складові частини 1 (одного) патрону до забезпечення проведення пострілу; 2 (два) предмети до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї не належать та для стрільби не придатні; визначити придатність для стрільби та належності до боєприпасів 2 (двох) патронів в конструкцію яких було внесено зміни не є можливим у зв`язку з демонтажем (т. а.п. 106-120).

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Що стосується доказу сторони обвинувачення, а саме - висновку експерта № КСЕ-19/111-22/8781-Д від 08.04.2022 року (т. 1 а.п. 97-102) та висновку експерта № КСЕ-19/111-22/8781-БД від 24.06.2022 року (т. 1 а.п. 123-132), то суд визнає їх неналежними, оскільки, у розумінні ст. 85 КПК України, прямо чи непрямо не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів, оскільки на досліджених предметах не виявлено слідів, однак, суд зазначає, що визнання таких доказів неналежними ніяким чином не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого та на обставини кримінального правопорушення, оскільки, вина ОСОБА_3 доводиться іншими наведеними вище доказами в їх сукупності. Зокрема, під час проведення обшуку 21.02.2022 року у квартирі АДРЕСА_2 , що було предметом дослідження у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував свою причетність до кримінального правопорушення, пояснював походження предметів, а саме - вогнепальної зброї та бойових припасів та чому саме вони знаходилися у вказаній квартирі. Крім того, із показань усіх допитаних свідків вбачається, що будь-яких протиправних дій з боку працівників поліції відносно ОСОБА_3 застосовано не було і про будь-які незаконні дії працівників поліції ОСОБА_3 під час обшуку за участі понятих також не зазначав.

Згідно із ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При визнанні того чи іншого доказу недопустимим, суд має зазначати конкретну норму процесуального закону, порушення якої, з урахуванням наслідків такого порушення та можливістю (неможливістю) їх усунення, дає підстави дійти висновку щодо недопустимості того чи іншого доказу (постанова ККС ВС від 25.09.2018 у справі № 210/4412/15-к). Щодо існування інших (умовних) підстав для визнання доказів недопустимими, судам необхідно у кожному конкретному кримінальному провадженні з`ясувати, до яких наслідків порушення вимог кримінального процесуального закону призвели і чи є ці наслідки незворотними (тобто такими, що не можуть бути усунені під час судового розгляду). Якщо мова йде про визнання доказів, отриманих під час слідчих (розшукових) дій, недопустимими, це здебільшого стосується наявності сумнівів у достовірності відомостей, отриманих в результаті їх проведення (постанова ККС ВС від 05.08.2020 у справі № 334/5670/18).

Відповідно до ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказу під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

На думку суду, коли сторона вимагає визнати певні докази недопустимими посилаючись на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й переконати, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і це не було виправлено в ході кримінального провадження. Для цього сторона, крім іншого, має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення, і скористалася можливостями, наданими їй іншою стороною та/або судом.

Принцип змагальності є наскрізним, і він не вичерпується реалізацією положень ст. 290 КПК України. Навпаки, після передачі кримінального провадження до суду, саме суд у ході розгляду справи під час безпосереднього дослідження кожного доказу у змагальній процедурі забезпечує безпосереднє дотримання принципу змагальності (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 року у справі № 13-43кс19).

На думку суду, жодної із передбачених законом обставин для визнання доказів саме недопустимими судом не констатовано та в ході кримінального провадження не встановлено, як і порушень фундаментальних прав і свобод обвинуваченого ОСОБА_3 , гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод при проведенні досудового розслідування та збиранні й оформленні доказів стороною обвинувачення.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до обґрунтованого висновку про доведеність стороною обвинувачення винуватості ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, сукупністю доказів, які суд бере їх до уваги, кладе в основу обвинувального вироку відносно обвинуваченого.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд при розгляді даного кримінального провадження враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, викладену в рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України», «Коробов проти України» та «Ушаков проти України» щодо концепції доведення вини «поза розумним сумнівом» та вважає, що стороною обвинувачення в повній мірі доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення «поза розумним сумнівом», що також узгоджується із положеннями ст. 94 КПК України, які в повній мірі дають змогу суду зробити переконливий висновок щодо притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно з ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд, зокрема, повинен вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст. 62 Конституції України і норм КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного злочину повністю доведена.

Тому, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності, взаємозв`язку, вважає, що у провадженні існує сукупність доказів, на підставі яких можна зробити переконливий висновок щодо доведеності вини обвинуваченого в інкримінованому йому діянні, а позиція обвинуваченого ОСОБА_3 обумовлена його бажанням уникнути кримінальної відповідальності за тяжкий злочин.

Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, є доведеною і тому, суд знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 263 КК України.

Призначення покарання

Так, суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, зокрема: на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, однак, з 11.12.2018 року перебуває на обліку в лікаря-нарколога з діагнозом: «Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання наркотичних та інших психоактивних речовин Гостра інтоксикація», раніше судимий.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом визнано рецидив злочинів.

Так, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, конкретних обставин кримінального провадження, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає, що його перевиховання й виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України.

Позбавлення волі на певний строк є найсуворішим покаранням, що може бути призначене особам. Це покарання має застосовуватися до таких осіб тільки тоді, коли у суду є переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме виправленню засудженого.

Саме таке покарання буде доцільне для профілактики вчинення обвинуваченими нових кримінальних правопорушень, буде найбільш відповідати принципам та меті його призначення, зазначене випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції. Також такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Зокрема, у зв`язку з тим, що з 24 лютого 2022 року відбулося повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України та введено воєнний стан Президентом України, який діє до цього часу, суд вважає, що речові докази, а саме: предмет, схожий на пістолет Макарова (маркування НОМЕР_12 ; РГ 3311 1954 р.в.) з глушником (без маркування), та два магазини до пістолету; 47 (сорок сім) предметів, схожих на набої, що були вилучені 22.02.2022 року за адресою: АДРЕСА_3 , необхідно передати Міністерству внутрішніх справ України, про що і зазначала прокурор у судових дебатах.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обрано.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання, зарахувавши йому у строк відбування покарання його затримання з 21.02.2022 року по 22.02.2022 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз, а саме: № КСЕ-149/111-22/8781-Д від 08.04.2022 року в розмірі 1 887 гривень 82 копійки; № КСЕ-149/111-22/8781-БЛ від 23.05.2022 року в розмірі 5 491 гривня 84 копійки та № КСЕ-149/111-22/8781-БД від 24.06.2022 року в розмірі 11 866 гривень 53 копійки, а всього на загальну суму в розмірі 19 246 гривень 19 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: предмет, схожий на пістолет Макарова (маркування НОМЕР_12 ; РГ 3311 1954 р.в.) з глушником (без маркування), та два магазини до пістолету; 47 (сорок сім) предметів, схожих на набої, що були вилучені 22.02.2022 року за адресою: АДРЕСА_3 - передати Міністерству внутрішніх справ України;

- запальничку; мікрочастку та дві волосини; три недопалки; дерев`яну коробку з написом «Бандерівська кузня», всередині якої перебуває предмет, схожий на глушник до пістолету, - знищити.

Долю інших речових доказів, що були вилучені під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , вирішити у кримінальному провадженні, яке виділене з матеріалів кримінального провадження № 0000534 при ухваленні остаточного рішення.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Головуючий суддя: