Провадження № 1-кп/369/2113/23
В И Р О К

іменем України

14.09.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000147 від 30.06.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кургани Березнівського району Рівненської області, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

встановив:

Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою КМУ від 08.05.1993 року № 340, посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

ОСОБА_5 за невстановлених обставин, але не пізніше 29.06.2023 року вирішив підробити посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «В». З цією метою, виконуючи роль пособника, він надав невстановленій особі свої персональні дані та власне фото для документів в електронному вигляді, з використанням яких невстановлена особа виготовила на ім`я ОСОБА_5 бланк посвідчення водія категорії «В» серії НОМЕР_2 та в цей же день передала його останньому.

Отримавши таке посвідчення водія, ОСОБА_5 став користуватися ним та 29.06.2023 року о 18.26 пред`явив на вимогу працівників сектору реагування патрульної поліції ВП № 2 Фастівського РУП ГУ НП в Київській області по вул. Київській в с. Гатне Фастівського району Київської області як документ, який посвідчує права керування автомобілем «Volkswagen CC», р/н НОМЕР_3 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, а також визнав, що його шлях був хибний, він усвідомив негативні наслідки, порушень Закону більше не допустить.

За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченого, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено з допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 прокурором доведена, тому кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України як пособництво в підроблені офіційного документа, який видається установою та надає права, з метою використання його іншою особою та за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги, що він раніше не судимий, його характеристики за місцем проживання, а також те, що кримінальне правопорушення, за якими він визнається винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальними проступками. Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Отже, враховуючи всі обставини, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинене кримінальні правопорушення за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України покарання у виді штрафу, оскільки вважає, що обвинувачений заслуговує саме на таке покарання та штраф буде достатнім процесуальним примусом для запобігання ним порушення Закону в майбутньому.

Остаточне покарання обвинуваченому суд призначає за правила, передбаченими ч. 1 ст. 70 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні на підставі ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді 800 (восьмисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13600 (тринадцять тисяч шістсот) грн. в дохід держави;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 800 (восьмисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 13600 (тринадцять тисяч шістсот) грн. в дохід держави.

Речовий доказ у справі - вилучений підроблене посвідчення водія - зберігати в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1195 (одну тисячу сто дев`яносто п`ять) грн. процесуальних витрат.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1