У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №352/563/18

Провадження № 1-кп/348/77/23

30 жовтня 2023 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі колегії суддів: головуючої судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Надвірна Івано-Франківської області клопотання про продовження запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000075

щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москва, Російської Федарації, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , громадянина України,

якого обвинувачують у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.315 КК України,

інші учасники: прокурор ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 .

Суд встановив:

прокурор подала клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів. В обгрунтування клопотання наведено таке.ОСОБА_5 обвинувачують у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.315 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберігнанні з метою збуту та збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинених за попередньою змовою групою осіб та у схилянні особи до вживання наркотичних засобів, вчиненому особою, яка раніше вчинла злочин, передбачений ст.307 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті. Обгрунтованість підозри підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами. Підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 були ризики наявні ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки незважаючи на наявність постійного місця проживання після вчинення інкримінованих йому дій обвинувачений залишив місце проживання та поїхав у іншу область, що свідчить про те, що ОСОБА_5 ухилився від органів досудового рослідування, крім цього, житло за місцем реєстрації не належить обвинуваченому і чи погодяться родичі на те, щоб обвинувачений там проживав невідомо; перебуваючи на волі, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, що може свідчити про тісний зв"язок із злочинним середовищем, має незадовільний стан здоров`я, а отже на лікування йому знадобляться значні кошти, а враховуючи те, що він не працював, може вчиняти злочини проти власності. На момент подання клопотання наведені ризики не зменшилися та продовжують існувати, що є підставою для продовження строку тримання під вартою. Також прокурор зазначила, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, а також запобігти заявленим ризикам.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримала та просила таке задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив.

Захисник в судовому засіданні просив у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 відмовити. Наведені у клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу ризики є недоведеними. Родичі обвинуваченого не чинять йому перешкод щодо поверення за місцем проживання. Обвинувачений може працевлаштуватися, про що є докази у матеріалах справи. Крім цього, обвинувачений практично відбув максимальний строк покарання за інкриміновані йому злочини.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи на яких ґрунтуються вимоги прокурора, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду клопотання і вирішення його по суті, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Згідно зі ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 31.10.2023.

Під час розгляду клопотання сторони кримінального провадження не оспорювали наявність обгрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованих йому злочинів.

Сторона захисту у ході судового засідання вказала на необгрунтованість ризиків, заявлених у клопотанні, а також на те, що обвинувачений має місце проживання, може бути працевлаштованим, а також за станом здоров`я не отримує належного лікування.

Що стосується доведеності заявлених прокурором ризиків суд зазначає таке.

Що стосується ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає за доцільне вказати, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Сторона обвинувачення обгрунтовує вказаний ризик тільки неминучістю покарання у виді позбавлення волі, яке обвинуваченому доведеться відбувати реально, а також тим, що обвинувачений може змінити місце проживання та ухилятися від виконання процесуальних обов`язків. Слід зазначити, що з урахуванням міри покарання, яка може бути призначена за інкриміновані обвинуваченому злочини, а також строку тримання обвинуваченого під вартою, ризик переховування, у зв`язку з призначенням покарання у виді позбавлення волі, змінився і став незначним. Що стосується зміни місця проживання, суд зазначає, що обвинувачений має зареєстроване місце проживання, що дає йому право користуватися таким житловим приміщенням без додаткового дозволу. Судовий розгляд кримінального провадження перебуває на завершальній стадії і майже всі докази вже були досліджені, сам обвинувачений від дачі показань відмовився, а тому ухилення від виконання процесуальних обов`язків є мало ймовірним. Зважаючи на наведене, суд вважає, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України існує, однак його ступінь є незначним, а тому він більше не може бути підставою для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Інші доводи сторони захисту суд відхиляє, оскільки такі не підтверджені документально.

Враховуючи репутацію обвинуваченого, його неодноразові судимості, кількість епізодів та тяжкість умисних злочинів, які йому інкриміновані, його майновий стан, суд доходить висновку, що обвинувачений перебуваючи на волі зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджує те, що ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України на момент розгляду клопотання не зменшився та не перестав існувати. Однак запобігти цьому ризику може не тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою, але й інший більш м`який.

Крім цього, відповідно до ст.199 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини справи, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У ході судового розгляду прокурор не довела те, що подальше тримання обвинуваченого під вартою буде виправданим. Зокрема, з заявлених у клопотанні ризиків наявний тільки один.

З врахуванням викладеного, суд доходить висновку, що у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою слід відмовити, застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту та покласти на нього обов`язки, визначені КПК України, які забезпечать його належну процесуальну поведінку та запобігатимуть ризику, який суд вважав доведеним.

Керуючись ст. 181, 194, 198 КПК України, суд,

постановив:

у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Встановити обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту - 2 місяці, тобто до 30.12.2023, що полягає у забороні цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки, строком на 2 місяці:

прибувати до суду на першу вимогу;

не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

носити електронний засіб контролю.

У разі постановлення судом ухвали про відмову у продовженні строку тримання під вартою або його зміну на інший запобіжний захід обвинувачений повинен бути негайно звільнений, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.

У разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений, який був затриманий, негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3