СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

пр. № 1-кс/759/7272/23

ун. № 759/23144/23

28 листопада 2023 року слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , адвоката підозрюваного - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0003825 внесеного до ЄРДР 01.10.2023 року за, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.11.2023 року слідчий Святошинського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням, яке погоджено з прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0003825 внесеного до ЄРДР 01.10.2023 року за, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0003825 від 01.10.2023, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.09.2023 близько 23 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у дворі багатоповерхового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи дерев`яну палицю, умисно заподіяв ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Так, 30.09.2023 приблизно о 23 годині 25 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходячи у дворі багатоповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , побачив сидячих на лавочці, розташованій на площадці посеред двору будинку, раніше незнайомих йому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та вирішив підійти до них з метою знайомства з останньою.

Підійшовши до них, ОСОБА_4 почав словесно чіплятися до ОСОБА_8 , в результаті чого між ним та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_4 , відчуваючи раптово виниклу особисту неприязнь вирішив спричинити останньому тілесні ушкодження.

З метою безпосередньої реалізації свого злочинного умислу, направленого на умисне заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 приблизно о 23 годині 30 хвилин 30.09.2023, продовжуючи знаходитись на площадці у дворі багатоповерхового будинку АДРЕСА_1 , наблизився до ОСОБА_7 на відстань витягнутої руки та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, наніс останньому близько трьох ударів кулаками обох рук в область голови.

Після чого, з метою продовження спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , не реагуючи на зусилля очевидців його зупинити, ОСОБА_4 підійшов до однієї з лавочок, що знаходяться неподалік на вище зазначеній площадці, за допомогою фізичної сили рук відірвав дерев`яний фрагмент лавочки (палицю), та, тримаючи її в руках, цілеспрямовано знову наблизився до ОСОБА_7 і діючи умисно, з метою подальшого спричинення тілесних ушкоджень, наніс нею один удар в область голови стоячого напроти нього ОСОБА_7 , від якого останній впав на землю.

Своїми вищезазначеними умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова травма: забій головного мозку важкого ступеню з формуванням епідуральної гематоми над правою лобно-скронево-тім`яною часткою, 2-х сторонній субарахноідальний крововилив, зміщення серединних структур мозку вліво, перелом правої скроневої та тім`яної кісток, гематома м?яких тканин правої лобно-скроневої ділянки, які відносяться до ТЯЖКОГО тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя).

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 з місця його вчинення втік, не надавши будь-якої допомоги ОСОБА_7 , а останнього було госпіталізовано до КНП «КМКЛ ШМД».

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, з середньою освітою, перебуває у цивільному шлюбі, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно інформації від сторони захисту - в порядку ст. 89 КК України являється особою, раніше не судимою, однак, згідно витягу ІАС «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» встановлено:

- вироком Подільського районного суду міста Києва від 10.05.2019 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком 4 роки 8 місяців (звільнений з-під варти по відбуттю покарання 10.05.2019 на підставі врахування ч. 5 ст. 72 КК України);

- вироком Святошинського районного суду міста Києва від 12.09.2019 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 4 ст. 358 КК України до штрафу 850 грн., та 10.01.2020 року йому замінено покарання у виді штрафу на 50 годин громадських робіт (данні про виконання покарання відсутні, очікується відповідь на запит слідчого з цього питання);

- наразі в Святошинському районному суді міста Києва розглядається обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України;

- наразі в Шевченківському районному суді міста Києва розглядається обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 321 КК України.

01.10.2023 ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та 02.10.2023 йому повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

03.10.2023 слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 30.11.2023 включно.

Обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , повністю підтверджується отриманими під час досудового розслідування доказами, у тому числі: протоколом огляду місця події, довідкою з КНП «КМКЛ ШМД» №17 на ім`я ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_9 , протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_14 , протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_13 , протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_12 , протоколом проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_9 , протоколом проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_15 , протоколом проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_11 , висновками експертів, протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, відеозаписом з місця події, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Постановою керівника Святошинської окружної прокуратури м. Києва від 28.11.2023 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003825 внесеного до ЄРДР 01.10.2023 року за, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України до трьох місяців, тобто до 02.01.2024 року включно.

Беручи до уваги те, що термін перебування підозрюваного ОСОБА_4 під вартою у даному кримінальному провадженні закінчується 30.11.2023 року включно, однак завершити досудове розслідування до закінчення цього строку неможливо внаслідок складності провадження та необхідності проведення значного ряду (комплексу) слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір, перевірку доказів, для виконання завдань кримінального провадження та дотримання його загальних засад, зокрема повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчиненого правопорушення. На даний час лише отримані висновки експертів по тілесним ушкодженням потерпілого та підозрюваного, на підставі вказаних висновків необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на перевірку як версії захисту (щодо захисту підозрюваного), так і позиції потерпілого, отримати всі відомості щодо попередніх судимостей ОСОБА_4 і даних щодо відбуття ним покарання, після чого вирішити питання про правову кваліфікацію кримінального правопорушення, зміну раніше повідомленої підозри та підготувати матеріали для виконання вимог ст.ст. 290 та 291 КПК України.

Лише після виконання зазначених вище слідчих (розшукових) та процесуальних дій буде отримана можливість щодо вирішення питання про прийняття рішення відповідно до вимог КПК України та складення обвинувального акту.

Провести вказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії раніше не було можливості, так як ще не були отримані висновки експертів. Визначення строків проведення експертних досліджень не входить в компетенцію слідчого, а є прерогативою експертних установ і слідчий позбавлений можливості впливати на прискорення процесу проведення цих експертиз. Вищевказані процесуальні дії не могли бути проведені раніше з об`єктивних причин. Також, об`єктивною причиною, яка перешкоджала проведенню вищенаведених слідчих (розшукових) та процесуальних дій, є те, що весь комплекс слідчих (розшукових) та процесуальних дій, здійснюється послідовно, і проведення деяких з них є доцільним або ж сама необхідність у їх проведенні виникає, лише після проведення інших, які їм передували.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України на даний час продовжують існувати ризики, передбачені у п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме про те, що у випадку звільнення ОСОБА_4 з-під варти останній може вчинити спроби:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

незаконно впливати на свідків та потерпілого;

вчинити інше кримінальне правопорушення.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні раніше обраного запобіжного заходу тримання під вартою, відносно підозрюваного, оскільки закінчити розслідування у встановлений законом строк не видається за можливе, оскільки на даний час не завершено ряд процесуальних дій.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання щодо продовження строку запобіжного заходу відносно підозрюваного у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його адвокат - ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти клопотання слідчого, та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо доцільності продовження тримання підозрюваного під вартою, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає доцільним продовжити строк тримання підозрюваного під вартою, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0003825 від 01.10.2023, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, довідкою з КНП «КМКЛ ШМД» №17 на ім`я ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_9 , протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_14 , протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_13 , протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_12 , протоколом проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_9 , протоколом проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_15 , протоколом проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_11 , висновками експертів, протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, відеозаписом з місця події, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

01.10.2023 ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

02.10.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

03.10.2023 слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 30.11.2023 включно.

Постановою керівника Святошинської окружної прокуратури м. Києва від 28.11.2023 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003825 внесеного до ЄРДР 01.10.2023 року за, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України до трьох місяців, тобто до 02.01.2024 року включно.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Зі змісту ч. 1 ст. 197 КПК України вбачається, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень ст.ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, є обґрунтованою, що дає підстави для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчий суддя приймає до уваги, що у справі потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, направлених на закінчення досудового розслідування, про які вказував прокурор зі слідчим.

Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_4 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких, а тому являє собою значну суспільну небезпеку. Також слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України приймає до уваги інші дані про особу обвинуваченого, зокрема міцність його соціальних зв`язків, вік та стан здоров`я, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному при винесенні обвинувального вироку, наявність його обвинувачення в інших кримінальних провадженнях.

Враховуючи стадію судового розгляду, слідчий суддя вважає, що на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, можливість підозрюваного ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, вчинити інші кримінальні правопорушення.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

З огляду на викладене, керуючись статтями 177, 178, 197, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 02.01.2024 року включно, без визначення розміру застави та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1