Справа № 632/1011/23
провадження № 1-кп/632/113/23

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000059 від 14 травня 2023 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Балаклія Харківської області, громадянина України, має професійно-технічну освіту, не одруженого, не працюючого, неповнолітніх дітей та батьків похилого віку на утриманні немає, без визначеного місця реєстрації, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06 вересня 2018 року за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі; звільнений по відбуттю 08 березня 2023 року,

якому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення- проступок у сфері обігу наркотичних засобів за таких обставин.

13 травня 2023 року близько 12 год. (точний час встановити не вдалося) обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись на сходовому майданчику на третьому поверсі в будинку 56, що на мікрорайоні в м. Первомайський Харківської області, в отворі, де знаходиться каналізаційна труба в стіні поряд із пожежним рукавом знайшов полімерний пакунок, який взяв та розгорнувши виявив у ньому речовину рослинного походження, сіро-зеленого кольору. Будучи обізнаним про зовнішній вигляд рослини конопель, яку він раніше вживав шляхом куріння, обвинувачений ОСОБА_3 зрозумів, що у полімерному пакунку знаходиться наркотичний засіб «канабіс». У цей час у обвинуваченого ОСОБА_3 раптово виник умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, для власного вживання.

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, для власного вживання, достовірно розуміючи, що у вказаному полімерному пакунку знаходиться наркотичний засіб, обвинувачений ОСОБА_3 вирішив залишити вказаний полімерний пакунок при собі, тим самим незаконно придбав наркотичний засіб «канабіс».

Продовжуючи реалізацію свого умислу, спрямованого на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, для особистого вживання, без мети збуту, обвинувачений ОСОБА_3 поклав вищевказаний полімерний пакунок з наркотичним засобом до рюкзаку, який був при ньому, тим самим почав незаконно зберігати при собі наркотичний засіб «канабіс», без мети збуту, до моменту його виявлення та вилучення працівниками поліції.

Того ж дня, а саме 13 травня 2023 року у другій половині дня (точний час встановити не вдалося) обвинувачений ОСОБА_3 маючи на меті вжити наявний в нього наркотичний засіб, пішов до місця свого помешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Цього дня в період часу з 14-27 до 14-45 год. працівниками ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області за місцем перебування обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме, поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , проведено огляд місця події, у ході якого у останнього виявлено та вилучено паперовий згорток із речовиною рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабісом», обіг якого заборонено, маса якого в перерахунку на суху речовину склала 32,3358 грам, який обвинувачений ОСОБА_3 незаконно зберігав при собі., без мети збуту.

Такі умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

ІІ. Відомості про укладену угоду про визнання винуватості, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

28 вересня 2023 року між прокурором Первомайського відділу Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 472 КПК України, за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з цією угодою прокурор та обвинувачений, представлений захисником ОСОБА_5 дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України.

Зокрема, в угоді про визнання винуватості визначено, що обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому проступку за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв найшвидшому розкриттю вчиненого ним кримінального проступку, даючи правдиві та повні покази, що відповідає суспільним інтересам у найшвидшому досудовому розслідуванні і судовому провадженні, сприяв проведенню досудового розслідування.

Враховуючи зазначене, сторони угоди погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн.

Сторонами узгоджені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 , просили суд прийняти рішення про затвердження угоди про визнання винуватості від 28 вересня 2023 року.

ІІІ. Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, розглядаючи в порядку ч. 2 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд дійшов подальшого висновку.

Відповідно до правил ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо, зокрема, кримінальних проступків може бути укладена угода про визнання винуватості за ініціативою прокурора та обвинуваченого.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Прокурор під час судового розгляду вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК та КК України. Прокурор, зазначив, що узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн., відповідає загальним засадам призначення покарання, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, який не одружений, не працюючий, неповнолітніх дітей та батьків похилого віку на утриманні немає, без визначеного місця реєстрації, раніше судимого, наявність обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Також умови угоди про визнання винуватості цілком відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтересі сторін або інших осіб. З огляду на зазначене, прокурор наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості та призначенні обвинуваченому узгодженої сторонами в угоді міри покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 під час судового розгляду також просили зазначену угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, що йому інкримінується. Зазначив про те, що він щиро розкаюється у вчиненому, підтвердив обставини вчинення ним кримінального проступку, які повністю відповідають обставинам, встановленими органом досудового розслідування та викладеним у обвинувальному акті. Зокрема, пояснив, що, дійсно 13 травня 2023 року близько 12 години він, знаходячись на сходовому майданчику на третьому поверсі в будинку АДРЕСА_3 , в отворі, де знаходиться каналізаційна труба в стіні поряд із пожежним рукавом знайшов полімерний пакунок, який взяв та розгорнувши виявив у ньому речовину рослинного походження, що є наркотичним засобом канабісом, оскільки він раніше вживав його, сіро-зеленого кольору, та, вирішив залишити його собі, поклавши його до рюкзаку, який був при ньому де зберігав далі, без мети збуту. У подальшому цього дня добровільно видав наркотичний засіб працівникам поліції під час огляду місця події. Також обвинувачений заявив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, а саме сплатити штраф, оскільки на сьогодні офіційно не працює, однак має підробіток. Надав згоду на призначення узгодженої міри покарання.

Захисник ОСОБА_5 наполягав на відсутності підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, зазначивши, що ним були роз`ясненні підзахисному усі умови угоди та характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим.

Отже, судом під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, який, відповідно до ст. 12 КК України є проступком.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін угоди, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , встановлено, що він раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебува, перебуває на обліку у лікаря нарколога, офіційно не працює, має підробіток, не одружений, неповнолітніх дітей та батьків похилого віку на утриманні не має, за місцем проживання скарг не надходило, на військовому обліку не перебуває.

Аналізуючи зміст угоди в частині обраного покарання, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим ст. ст. 50, 6567 КК України, а саме: пропонується в межах встановлених у санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Отже, суд погоджується з думкою сторін угоди, щодо можливості призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, встановленого у санкції частини 1 статті 309 КК України, в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 грн.

Отже, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а відтак існує наявність усіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерту, в сумі 1434 грн. 00 коп., відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався та підстав для його обрання не має.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 373, 374, 376, 394, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, укладену, 28 вересня 2023 року між прокурором Первомайського відділу Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 472 КПК України, за участю захисника ОСОБА_5 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення- проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерту, в сумі 1434 грн. 00 коп., (одна тисяча чотириста тридцять чотири) грн. 00 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речовий докази по кримінальному провадженню: спеціалізований полімерний пакет з речовиною рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом «канабісом», обіг якого заборонено, знищити; DVD-диск залишити в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до вимог статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, яка тримається під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1