справа № 462/1755/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження №0001007 від 24.12.2022 разом з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Воля-Старицька Яворівського району Львівської області, неодруженого, із неповною середньою освітою, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз - вироком Франківського районного суду м. Львова від 25.09.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України, з урахуванням вироку Галицького районного суду м. Львова від 09.08.2023 до покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів з метою протиправного збагачення за рахунок злочинної діяльності, 24.12.2022 приблизно о 11:14 годин, перебуваючи на території Головного залізничного вокзалу, що на площі Двірцева, 1 у м. Львові, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, через привідчинене вікно трамваю № 6 реєстраційний номер 1208, таємно викрав жіночу сумку з шкірозамінника чорного кольору, в середині якої знаходилися такі речі: паспорт громадянки України серії № НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_6 , посвідчення водія серія № НОМЕР_2 , видані на гр-ку ОСОБА_6 та книжка водія № НОМЕР_3 від 04.02.2019 року, видана на ОСОБА_6 , жіночі матерчаті рукавиці чорного кольору, жіночий дезодорант в скляному флаконі, розкладний ніж із зображенням крокодила, гребінець чорного кольору, канцелярський ніж помаранчевого кольору, манікюрна пилочка, манікюрний скальпель, GPS «GPS Navigation Sistem», упаковка проїзних трамвайних квитків по нумерації від 145701 по 146000, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmy S2» ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , в який вставлена СІМ-картка оператора «Київстар» № НОМЕР_6 , який знаходився в силіконовому чохлі, загальна вартість яких у відповідності до висновку судово-товарознавчого експерта становить 4318 гривень, а також гроші в сумі 798 гривень, заподіявши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 5116 гривень.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, на території України з 05:30 год. 24.02.2022 введено воєнний стан, який у відповідності до указів Президента України 8189 та 8190 - "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" та "Про продовження строку проведення загальної мобілізації", продовжено до 23 лютого 2023 року.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно 24.12.2022 приблизно о 11:14 годин, перебував на території Головного залізничного вокзалу, що на площі Двірцева, 1 у м. Львові, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, переконався, що за ним ніхто не спостерігає, через вікно у трамваї, викрав жіночу сумку чорного кольору, в середині якої знаходилися речі, перелік яких і вартість наведені в обвинувальному акті. З кількістю та вартістю викраденого погоджується. Матеріальна шкода на суму - 5116 гривень відшкодована в повному обсязі шляхом повернення викраденого майна. Щиро розкаюється у вчиненому, просить не призначати суворе покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 подала письмову заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, цивільний позов заявляти не буде, шкода відшкодована шляхом повернення викраденого.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.

З огляду на викладене, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке з урахуванням положень ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, мету вчинення суспільно небезпечних дій, зокрема бажання обернути чуже майно на свою користь, неправомірно збагатитися шляхом вчинення крадіжки, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність пом`якшуючих обставин, якими суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння ним у розкритті кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який вину у скоєному визнав, раніше неодноразово судимий, в тому числі за скоєння корисливих кримінальних правопорушень проти приватної власності, ніде не працює, матеріальна шкода потерпілій відшкодована шляхом повернення викраденого, згідно характеристики не проживає за місцем реєстрації, на обліку в лікаря-нарколога не перебуває, водночас з 26.07.2021-22.03.2022 року перебував на стаціонарному лікуванні КНП ЛОР "ЛОКПП" з діагнозом «розумова відсталість легкого ступеня».

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №33 від 17.01.2023 року, складеного головним судово-психіатричним експертом Львівської філії ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричних експертиз та моніторингу наркотиків МОЗ України» ОСОБА_7 за результатами проведення у справі амбулаторної судово-психіатричної експертизи, у період інкримінованих дій ОСОБА_3 психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим чи іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, виявляв легку розумову відсталість в ступені помірно вираженої дебільності з вираженими емоційно-вольовими розладами. Як констатовано у висновку експерта, наявний у ОСОБА_3 інтелектуальний недорозвиток, виражені емоційно-вольові порушення мали значний вплив у досліджуваній ситуації на раціональність прийняття рішень, передбачення наслідків своїх діянь, здатність регулювати свою поведінку у досліджуваній ситуації. Тому в період інкримінованих йому дій ОСОБА_3 не був здатний повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. У даний час ОСОБА_3 психічним захворюванням не страждає, виявляє легку розумову відсталість в ступені помірно вираженої дебільності з вираженими емоційно-вольовими розладами, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Беручи до уваги наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

З огляду на вимоги ч.2 ст.65 КК України визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних проступків та злочинів.

Частиною 4 ст. 70 КК регламентовано, що якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

Згідно з правовим висновком, що міститься у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 01.06.2020 (справа №766/39/17) при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили. Відтак, якщо злочин, за який засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч.4 ст.70 КК України (за сукупністю злочинів).

Дане кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК вчинено 24.12.2022, тобто до ухвалення вироку Франківського районного суду м. Львова від 25.09.2023.

Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд бере до уваги, що останній вироком Франківського районного суду м. Львова від 25.09.2023 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, із застосуванням ч.ч.1, 4 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць. З урахуванням того, що новий злочин, за який ОСОБА_3 засуджується у даному кримінальному провадженні, вчинено до ухвалення вироку Франківського районного суду м. Львова від 25.09.2023, остаточне покарання обвинуваченому підлягає призначенню із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України.

При цьому, відповідно до положень ч.ч.1, 4 ст.70 КК України суд призначаючи покарання за сукупністю кримінальних правопорушень може обрати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням або повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно з п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при частковому складанні розмір остаточного покарання в усякому разі має бути більшим за розмір кожного з покарань, призначених за окремі злочини.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання немає.

Процесуальні витрати у справі - 540 грн. на проведення судово-товарознавчої експертизи покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Підстав для застосування правових приписів ст.174 КПК України немає.

Керуючись ст.368-371, 373-375 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів за даним вироком та вироком Франківського районного суду м. Львова від 25.09.2023, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі, шляхом часткового складання призначених покарань та остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавленя волі.

Строк відбуття покарання рахувати ОСОБА_3 з 01.05.2023 року.

Процесуальні витрати у справі - 540 грн. (п`ятсот сорок гривень) на проведення судово-товарознавчої експертизи стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Речові докази: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmy S2» ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , в який вставлена СІМ-картка оператора «Київстар» НОМЕР_6 , який знаходився в силіконовому чохлі, 720 гривень, які поміщено в полімерний пакет, з відтиском печатки «Слідче відділення для документів Відділ поліції № 1 ЛРУП ГУ НП у Львівській області», жіночі матерчаті рукавиці чорного кольору, жіночий дезодорант в скляному флаконі, розкладний ніж із зображенням крокодила, гребінець чорного кольору, канцелярський ніж помаранчевого кольору, манікюрна пилочка, манікюрний скальпель, GPS «GPS Navigation Sistem», упаковка проїзних трамвайних квитків по нумерації від 145701 по 146000, 78 гривень, які було поміщено в спецпакет «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ ГОЛОВНЕ СЛІДЧЕ УПРАВЛІННЯ» №7267255, парфуми з написом «Man Gold» у скляній пляшечці, парфуми з написом «Wild Contry» у скляній пляшечці, селеконовий спрей «Sil Silikon Spray», навушники дротові білого кольору та USB-шнур чорного кольору, які було поміщено в спецпакет «WAR1760759», які було виявлено та вилучено в ході проведення огляду місця події 24.12.2022 року по АДРЕСА_2 , власником яких являється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повернути потерпілій ОСОБА_6 , скасувавши арешти на вказані речові докази, накладені ухвалами слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 27.12.2022 р.; компакт-диск DVD-R з відеозаписом камери відеоспостереження, яка була встановлена в кабіні водія трамваю № 6 залишити при справі.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно. Оригінал вироку знаходиться у справі № 462/1755/23.

Суддя: ОСОБА_1