Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3112/23

Номер провадження: 1-кс/511/1823/23

05.12.2023 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 (дистанційно),

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області в режимі відео конференції , клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , про продовдження застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Понятівка Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, військовослужбовця, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 286-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що відповідно до статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» солдата ОСОБА_5 було призвано на військову службу за мобілізацією та направлено до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог статей 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військовослужбовці під час проходження військової служби повинні свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Однак, ОСОБА_5 , діючи у порушення вказаних вимог законодавства, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, к, солдат ОСОБА_5 , 05.10.2023 після 12 години 00 хвилин (точний час не встановлено), знаходячись поза службою, разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 та ОСОБА_9 і ОСОБА_10 вживали спиртні напої (пиво), за місцем свого проживання, аз адресою: АДРЕСА_1 , після чого, увечері того ж дня, достеменно знаючи, що керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння заборонено, приступив до керування власним автомобілем «CHERY AMULET A15», н/з НОМЕР_2 », чим грубо порушив вимоги пункту 2.9. а) «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі Правила), які зобов`язують водія:

п. 2.9. «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

У цей же день, близько 23 години 50 хвилин, водій ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (0,91 ‰ етилового спирту в крові), чим позбавив себе можливості адекватно сприймати навколишню дорожню обстановку, своєчасно реагувати на її зміну, контролювати рух транспортного засобу і безпечно керувати ним, здійснював рух в темний час доби, по щебеневому, сухому дорожньому покриттю вулиці Центральна в с. Понятівка Роздільнянського району Одеської області, на якій організований двосторонній рух і проїзна частина має по одній смузі для руху в протилежних напрямках, з боку села Бецилове у напрямку села Кошари.

Ігноруючи вимоги до власної безпеки та безпеки пасажирів, водій ОСОБА_5 під час руху, пасами безпеки пристебнутий не був, на місці переднього пасажира перевозив ОСОБА_11 , також не пристебнутого пасами безпеки, а на місці задніх пасажирів ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 і ОСОБА_13 , чим порушив вимоги пункту 2.3. в) Правил, якими передбачено:

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

в) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки…».

Рухаючись навпроти будинку № 44 по вулиці Центральна, на прямій, рівні ділянці горизонтального профілю, без пошкоджень дорожнього покриття, водій ОСОБА_5 , не маючи при собі посвідчення водія, не переконався, що обрана ним швидкість забезпечить постійний контроль за траєкторією руху цього автомобіля і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, чим грубо порушив пункти: 1.5.; 2.1. а); 2.3. б); 12.1. Правила, що зобов`язують водія:

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.1. «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії»;

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) «Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Своїми діями, пов`язаними з порушенням вимог Правил, водій ОСОБА_5 свідомо створив небезпеку як для себе, так для життя і здоров`я пасажирів автомобіля, чим проявив кримінальну протиправну недбалість.

Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись в населеному пункті, водій ОСОБА_5 не вжив заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації, вкрай уважним не був, за дорожньою обстановкою не стежив, постійно не контролював рух керованого транспортного засобу, і, як наслідок, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, не впорався з керуванням, допустив занос задньої частини автомобіля, що призвело до втрати його курсової стійкості і некерованого виїзду за межі проїзної частини на праве за ходом руху узбіччя, з перекиданням транспортного засобу.

В результаті ДТП пасажиру ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяні тілесні ушкодження, а саме: перелом основи і склепіння черепу, субарахноїдальний крововилив, набряк головного мозку, переломи обох сідничних кісток, переломи ребер з лівого боку, травматичний шок, від ускладнень яких він помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у КНП «ООКЛ» ООР.

Пасажиру ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 заподіяні ТЯЖКІ тілесні ушкодження, а саме: перелом склепіння черепу, лобна субдуральна гематома, набряк головного мозку, переломи кісток тазу, травматичний шок.

Пасажиру ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді перелому лівого гомілковостопного суглобу.

Отже, водій ОСОБА_5 , шляхом належного виконання вимог пунктів: 1.5.; 2.1. а); 2.3. б), в); 2.9. а); 12.1.; «Правил дорожнього руху», гарантовано мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді і його фактичні дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням події цієї пригоди, а також настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілим середньої тяжкості, тяжких тілесних ушкоджень і смерті.

В подальшому, а саме: 06.10.2023 року було затримано ОСОБА_5 та повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, кваліфікованого за частиною 3 статті 286-1 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Поряд з цим, слідчим та прокурором встановлено ряд ризиків, передбачених диспозицією статті 177 КПК України, зокрема: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків по вказаному кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою запобігання встановленим ризикам, слідчий та прокурор вважають доцільним застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки на їх думку інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню встановленим ризикам.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний та захисник не заперечували проти задоволення вказаного клопотання.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000631 від 6 жовтня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3статті 286-1 КК України.

Частина перша статті 177 КПК України регламентує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положенння частини другої статті 177 КПК України визначають, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Диспозиція частини першої статті 194 КПК України регламентує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ за статтею 5 ЄКПЛ обгрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наразі стороною обвинувачення доведена наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з вчиненням вказаного злочину та їх кількість достатня для подальшого розслідування, а також наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, зокрема: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків по вказаному кримінальному провадженню.

Інші ризики слідчим та прокурором не доведено, оскільки вони носять абстрактний характер та не підтверджуються жодним доказом.

Так, підозрюваний є раніше не судимим, військовослужбовцем, має постійне місце проживання, тобто, має міцні соціальні зв`язки.

Відносно доведених ризиків, слідчий суддя зазначає, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених диспозицією статті 177 КПК.

Відповідно до частини 1 статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно частини 2 статті 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Санкція частини третьої статті 286-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

Пункт сорок другий рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» визначає, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

На підставі встановлених обставин, врахувавши наслідки вчиненого кримінального правопорушення, а також те, що підозрюваний вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, слідчий суддя прийшов до висновку, що більш м`який запобіжний захід, аніж цілодобовий домашній арешт не забезпечить запобіганню встановленим ризикам, а тому вказане клопотання є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Пункт 1 частини 3 статті 202 КПК України визначає, що у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Керуючись статтями 177, 178, 179, 194, 202, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, тобто до 05 січня 2024 року (включно), із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 (за виключенням оголошення про повітряну тривогу в Одеській області, з метою слідування до місць укриття , стихійного лиха ), та покласти на нього наступні обов`язки:

прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному проваджені;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документі, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зобов`язати Роздільнянський РВП ГУНП в Одеській області негайно доставити підозрюваного до місця проживання..

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1