ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/644/23 Справа № 711/2824/22 Категорія: ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів секретаря судового засідання за участі: прокурора обвинуваченого захисника потерпілих представника потерпілихОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження № 0000002 від 03.01.2022 за апеляційними скаргами представника Моторного (транспортного) страхового бюро України адвоката ОСОБА_14 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 04 серпня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Монастирище Черкаської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч.1 ст.135 КК України на 1 (один) рік позбавлення волі;

- ч.2 ст.286 КК України на 6 (шість) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 6 (шести) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи.

В строк відбування покарання вирішено зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою з 03.01.2022 до 25.01.2022 включно.

Скасовано арешт накладений ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 06.01.2022 на: автомобіль «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який вилучено на територію СПД №1 ВПД №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, змиви з керма автомобіля «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_1 , змиви внутрішньої та зовнішньої ручки водійських дверей автомобіля «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_1 , коробки перемикання передач автомобіля «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_1 та пошкоджену блок - фару.

Прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_7 витрати пов`язані із залученням експертів для проведення судових експертиз: технічного стану транспортного засобу за № СЕ-19/124-22/474-ІТ від 01.02.2022 в сумі 2745,92 грн; проведення ідентифікації цілого за частинами за № СЕ-19/124-22/1022-ТР від 09.02.2022 в сумі 2745,92 грн.; трасологічної за № СЕ-19/124-22/729-ТР від 01.02.2022 в сумі 858,10 грн.; судової автотехнічної за № СЕ-19/124-22/4540-ІТ від 25.05.2022 в сумі 1372,96 грн.; автотехнічної експертизи за № СЕ-19/124-22/5890-ІТ від 17.06.2022 в сумі 1510,24 грн., а всього 9233 грн. 14 коп.

Запобіжний захід у виді застави до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Заставу в розмірі 124050 грн., внесену згідно квитанції № 0.0..1 від 24.01.2022, після набрання вироком законної сили вирішено повернути заставодавцю ОСОБА_15 .

Прийнято рішення про часткове задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 . Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 у відшкодування моральної шкоди кошти в розмірі 200000 грн. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 витрати на поховання та витрати на спорудження надгробного пам`ятника в розмірі 114328 грн. 95 коп. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 у відшкодування моральної шкоди кошти в розмірі 250000 грн. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 у відшкодування моральної шкоди кошти в розмірі 250000 грн. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду, у зв`язку з втратою годувальника у розмірі 78000 грн. одноразовим платежем. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду, у зв`язку з втратою годувальника 2166 грн. 67 коп. щомісячними платежами з 08.01.2025 до 08.02.2029 (досягнення ОСОБА_12 18 років). Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 у відшкодування моральної шкоди кошти в розмірі 250000 грн. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Відмовлено потерпілим у відшкодуванні процесуальних витрат з обвинуваченого.

Відмовлено цивільному відповідачу Моторному (транспортному) бюро України у відшкодуванні судових витрат з потерпілих.

В порядку ст.100 КПК України вирішена доля речових доказів ,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 03.01.2022, близько 00 години 15 хвилин, керуючи автомобілем «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись вулицею Київська біля будинку № 26 в селищі Цибулів Уманського району Черкаської області, в напрямку від міста Монастирище до села Івахни Уманського району Черкаської області, в темну пору доби, в порушення вимог п.п.2.3 б), 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зі змінами та доповненнями, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, виявивши пішохода, який рухався проїзною частиною в зустрічному напрямку, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_16 .

Після наїзду на ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , в порушення вимог п.п.2.10 а), 2.10 г), 2.10 д) ПДР, не викликав карету швидкої допомоги, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу, умисно самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди на керованому ним автомобілі «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_16 отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці пригоди.

В апеляційній скарзі представник Моторного (транспортного) страхового бюро України адвокат ОСОБА_14 просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині відмови у стягненні витрат понесених відповідачем та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути солідарно з позивачів на користь МТСБУ витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн., які МТСБУ планує понести у зв`язку з розглядом цієї справи.

Зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чт тільки має бути сплачено (частини й статті 134 ЦПК України), оскільки мають відкладний характер, а саме, до підписання акту прийому-передачі робіт.

Вважає, що оскільки договором про надання правової допомоги визначено фіксовану суму гонорару, а тому обставина, що нібито відповідачем не надано доказів витрат не відповідає дійсності, бо, що відповідачем було надано договір за яким після підписання акту виконаних робіт буде сплачено гонорар адвокатського об`єднання, тобто ці витрати це витрати, які плануються понести МТСБУ у зв`язку з розглядом цієї справи. Оскільки гонорар адвокатського об`єднання не залежить від кількості проведених процесуальних дій, а оплата проводиться після підписання акту виконаних робіт між АО та МТСБУ у майбутньому.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції скасувати через невідповідність висновків фактичним обставинам кримінального провадження та закрити кримінальне провадження.

На думку обвинуваченого ОСОБА_7 органом досудового розслідування надано оцінку діям виключно одного учасника дорожнього руху, а саме, його як водія, однак залишено поза увагою дії іншого учасника пішохода ОСОБА_16 . Відповідну правову оцінку діям пішохода також не надав суд.

Зазначає, що стороною захисту під час судового розгляду кримінального провадження заявлено клопотання про призначення повторної експертизи щодо обставин ДТП, однак судом безпідставно було відмовлено.

Стверджує, 03.01.2022 на території домоволодіння по АДРЕСА_3 слідчим ОСОБА_18 проведено обшук без відповідної ухвали слідчого судді, тоді як зміст протоколу обшуку не містить будь-якого посилання як на підставу проведення невідкладного обшуку. За таких обставин, лише із вказаних підстав, слідча дія обшук проведена в порушення вимог КПК України, а тому не може бути допустимим доказом. При цьому, 04.01.2022 слідчим подано до слідчого судді клопотання про отримання дозволу на проведення огляду надвірної споруди по АДРЕСА_3 та 06.01.2022 ухвалою слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області дане клопотання задоволено, та надано дозвіл слідчому на проведення огляду надвірної споруди по вищевказаній адресі з метою встановлення та вилучення наступних речей: автомобіля Форд Фюжен, н.з. НОМЕР_2 , змивів з даного автомобіля, пошкодженої блок-фари. Тоді як із клопотанням про проведення обшуку слідчий до суду не звертався, а 06.01.2022 слідчим суддею задоволено інше клопотання слідчого щодо арешту автомобіля. Тобто, мова йде про те, що зазначені речі були вилучені не в результаті обшуку, а саме під час огляду місця події, що ставить під сумнів в ході якої конкретної слідчої дії відбувалося вилучення даних речей. Крім того, 04.03.2022 слідчим суддею Жашківського районного суду Черкаської області постановлено ухвалу, якою внесено уточнення в ухвалу слідчого судді від 06.01.2022, згідно якої, «вважати вірним, що 06.01.2022 було надано дозвіл на проведення обшуку житла та іншого володіння особи за адресою: АДРЕСА_3 ».

Акцентує увагу, що в ході слідчої дії 03.01.2022 він приймав участь, однак його процесуальних статус був не визначений, не дивлячись, що протокол затримання відносно нього складено 03.01.2022 о 16:20 год. із зазначенням фактичного часу затримання 15:00 год., тоді як на момент проведення обшуку він перебував в статусі затриманого та перебував на слідчій дії, тому на час обшуку він повинен користуватися усіма правами підозрюваного, в реалізації яких він був позбавлений, що свідчить про грубе порушення права на захист.

Вказує, що в ході огляду вилученого транспортного засобу Форд Фюжен, н.з. НОМЕР_2 , який відбувався на території приватного домоволодіння по АДРЕСА_3 , власника чи користувача даного домоволодіння залучено не було, хоча останній і всі інші учасники, які приймали участь в обшуку були присутні. За таких обставин є припущення, що вказані особи все-таки були присутні під час даної слідчої дії і приймали участь в її проведенні, однак інформація про них не зазначена в протоколі, що вказує на порушення вимог ч.3 ст.104 КПК України, через відсутність всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії.

Констатує, що до протоколу обшуку не було долучено відеозапис слідчої дії, оскільки його перегляд в судовому засіданні не відбувся. Інший диск з відеозаписом, долучений прокурором, отримано поза межами кримінального провадження та який не визнаний речовим доказом і відповідно зафіксована на ньому інформація не має доказового значення та не повинна враховуватися судом.

Вважає, що висновок експерта від 25.05.2022 складено однобічно, оскільки вирішувалося питання чи маються в діях лише водія ОСОБА_7 невідповідність до вимог ПДР України, а щодо дій пішохода ОСОБА_16 на предмет відповідності вимогам ПДР України взагалі не ставилося. Тоді як експертом зазначено, що не представляється можливим через відсутність вихідних даних надати відповідь на питання що з технічної точки зору знаходилося в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. Зазначений висновок не надає відповіді на всі поставлені питання, а тому немає значення доказу у провадженні.

Також обвинувачений ОСОБА_7 вважає висновок експерта від 17.06.2022 повинен був складатися за наслідками проведеної або додаткової або повторної експертизи, в зв`язку з тим, що по даних питаннях вже проводилася аналогічного виду експертиза, про те зі змісту даного висновку вбачається, що вказана експертиза є первинною.

На апеляційну скаргу обвинуваченого представником потерпілих подані заперечення, які зводяться до законності та обґрунтованості вироку Монастирищенського районного суду Черкаської області від 04.08.2023.

Заслухавши суддю-доповідача, думки обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 в підтримку апеляційних вимог обвинуваченого в повному обсязі та які послалися на розсуд суду щодо вимог апеляційної скарги представника МТСБУ, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, тоді щодо вимог апеляційної скарги ОСОБА_14 послалася на розсуд суду, потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та їх законного представника ОСОБА_13 про законність, обгрунтованість вироку суду першої інстанції, та безпідставність вимог апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги представника МТСБУ адвоката ОСОБА_14 та обвинуваченого ОСОБА_7 до задоволення не належать.

Частиною 1 статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до частин 1-4 статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону.

Так, висновки міськрайонного суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, відповідають фактичним обставинам провадження, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів, яким суд дав правильну правову оцінку, відповідно до ст.94 КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан доведена в повному обсязі поза розумним сумнівом, судом першої інстанції кваліфіковано вірно.

В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 , заперечивши свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, відмовився давати показання, керуючись ст.63 Конституції України.

Незважаючи на зайняту обвинуваченим ОСОБА_7 позицію щодо невизнання винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України, за обставин, встановлених та наведених у вироку суду першої інстанції, вона підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні, перевіреними судом першої інстанції в їх сукупності, та наведеними у вироку доказами.

Зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_9 , даними нею суду першої інстанції, про те, що 02.01.2022 близько 23 год. 30 хв. вона, її чоловік, ОСОБА_19 та ОСОБА_20 вийшли з кафе «Фортуна», що знаходиться в районі цукрового заводу смт.Цибулів Уманського району Черкаської області, де вживали алкогольні напої, проте в стані алкогольного сп`яніння не перебували. ОСОБА_20 та ОСОБА_19 залишились біля приміщення кафе, а вона з чоловіком ОСОБА_21 пішли додому. Рухаючись по вул.Київська вона йшла по правій стороні узбіччя трохи попереду ОСОБА_22 в сторону м.Монастирище, а ОСОБА_22 йшов по лівій стороні узбіччя в сторону м.Монастирище, тобто вони рухались по різних краях дороги, по узбіччю. Вона побачила, що їм назустріч їде автомобіль на великій швидкості, який, на її думку, рухався приблизно зі швидкістю 100 км/год. Коли вона обернулась, щоб подивитись де її чоловік, побачила, що ОСОБА_22 стоїть обернутий спиною до автомобіля, і підкурює цигарку. Після чого вона почула сильний тупий удар, після чого чоловіка на узбіччі вже не було. Коли вона знайшла ОСОБА_22 , то він лежав біля забору. Потім вона та ОСОБА_20 почали надавати першу медичну допомогу, але ОСОБА_22 уже був без ознак життя. Автомобіль, який здійснив наїзд на ОСОБА_16 був темного кольору. Автомобіль контактував із її чоловіком правою стороною передньої частини, із пасажирської сторони. Після ДТП, обвинувачений не намагався вибачитись, жодних дій з цього приводу не здійснював.

Вона приймала участь в слідчому експерименті 2 рази. Коли проводився перший раз слідчий експеримент, вона показувала де стояла вона, де був її чоловік, використовувався транспортний засіб інший, ніж той що вчинив наїзд, проводились заміри. За допомогою даного автомобіля визначалась швидкість руху автомобіля. В процесі проведення слідчого експерименту автомобіль рухався то в одну сторону, то в іншу сторону декілька разів. Під час проведення другого слідчого експерименту використовувався автомобіль, той самий, що був при першому експерименті, під час проведення якого вона показувала все те саме, де стояв чоловік, визначалась швидкість руху автомобіля. Слідчий експеримент проводився за участі легкового транспортного засобу, який схожий на джип.

Показаннями потерпілої ОСОБА_11 , даними нею суду першої інстанції, про те, що 02.01.2022 вона із чоловіком приїхали до сина забрати внучку ОСОБА_23 на різдвяні канікули. Вночі зателефонував сват та повідомив, що її син ОСОБА_16 загинув. Приблизно за одну годину вони прибули в смт.Цибулів із Тальнівського району, де проживають. Її син ще знаходився на місці дорожньо-транспортної пригоди. Речі сина (шапка тощо) були на узбіччі, а син лежав під тином. Він був покалічений, від удару йому відірвало ногу та відкинуло за 20 чи 28 метрів від місця зіткнення. Дорога була освітлена, дорожнє покриття сухе, видимість була приблизно 100 м. Вона не бачила самої події ДТП, проте вона бачила наслідки. Вона була присутня на слідчих експериментах. Слідчий експеримент проводився за участі легкового автомобіля іноземного виробництва, для визначення швидкості автомобіля. Обвинувачений ніяким чином із нею не зв`язувався, пробачення не просив. На 38 день після загибелі сина до них додому приїхала мати обвинуваченого та пропонувала 20 000 грн на обід, які вони не взяли.

Показаннями потерпілого ОСОБА_10 , даними ним суду першої інстанції, про те, що 02.01.2022 він із дружиною забирали від сина внучку до себе. Вночі до дружини зателефонували та повідомили, що ОСОБА_22 загинув. За 1 год. чи 1 год. 25 хв. вони приїхали на місце події, де лежав син накритий ганчіркою, череп у нього був повністю пошкоджений. Через 2 неділі після загибелі сина, неподалік місця події, приблизно за 35 м, він знайшов кросівок сина та віддав слідчому. Він був присутній при проведенні слідчого експерименту. Слідчі їздили на автомобілі визначали швидкість. Заміри проводились за участі усіх потерпілих, адвоката, слідчих. ОСОБА_24 показувала, а поліцейські проводили заміри. Поліцейські при проведенні слідчого експерименту використовували автомобілем білого кольору марки Hyundai кросовер. Даним автомобілем керував один із слідчих. Коли проводився слідчий експеримент вдруге, автомобіль був такий, як і в перший раз. До них додому приїздила матір обвинуваченого та пропонувала 20000 грн. Вони відмовились від даних грошей.

Показаннями, допитаної місцевим судом в якості свідка ОСОБА_25 , про те, що були новорічні святки та 02.01.2023 після 17 год. вона разом із сестрою ОСОБА_26 прийшли до домоволодіння ОСОБА_27 , з якими пішли до місцевого кафе «Фортуна», яке на території цукрового заводу. Приблизно о 23:15 - 23:20 год вони вийшли з кафе, і ОСОБА_28 із ОСОБА_29 пішли додому. Вона з ОСОБА_26 залишились біля кафе, оскільки попросили відвідувачів кафе, щоб їх підвезли додому, бо була «легка» ожеледиця. Так, сівши до автомобіля, вони рухались в сторону центру смт.Цибулів та під`їхали до іншого кафе «Віталія Квочки», що в смт.Цибулів, де зупинилися. Оскільки вона з сестрою проживають поряд із сім`єю ОСОБА_27 , то напрямок їх руху збігався. Біля даного кафе пролягає центральна дорога і вони з сестрою вже мали виходити з автомобіля та йти цією дорогою додому, проте в цей момент її сестра ОСОБА_20 сказала, що щось як сплеснуло, підлетіло, наче салют, наче замикання фар відбулось, блимнуло світло в автомобілі, що рухався в зустрічному до них напрямку. Сестра в автомобілі сиділа спереду біля водія, тоді як вона сиділа позаду водія. Вийшовши з автомобіля, вона згадала, що ОСОБА_28 із ОСОБА_29 мали йти попереду них і вона вирішила побігти подивитись що сталось, а її сестра залишилась в автомобілі. Напроти кафе зупинився обвинувачений ОСОБА_30 , вийшов із автомобіля з водійської сторони. Вона обвинуваченого знає багато років, а тому його упізнала. Вона підбігла до нього та запитала чи він не бачив, що трапилось. Обвинувачений був в неадекватному стані: хитався, було чути перегар, на її думку, він був добре випивший та який висловився до неї нецензурними словами, сів в автомобіль, зірвався із місця і поїхав далі. Вона вирішила підбігти подивитись, що сталося та побачила ОСОБА_31 , яка рухалась попереду та яку вона запитала де ОСОБА_22 , та що сталось. ОСОБА_24 відповіла, що нічого не сталось, ОСОБА_22 йшов позаду та підкурював цигарку. ОСОБА_24 була в шоковому стані. Вона із ОСОБА_24 повернулись назад до кафе, забравши її сестру ОСОБА_32 стали шукати ОСОБА_22 , якого знайшли на зворотній дорозі, який лежав без ознак життя під забором з другої сторони дороги від руху ОСОБА_33 . Її сестра ОСОБА_20 робила ОСОБА_22 штучне дихання, вона тим часом викликала швидку медичну допомогу. Інших автомобілів, які рухались в момент зіткнення не було, були лише автомобілі біля кафе, вони стояли. В цей момент рухалась тільки машина обвинуваченого.

Показаннями свідка ОСОБА_34 , допитаної в судовому засіданні про те, що на час інкримінованих подій вона працювала в екстреній медичній допомозі Монастирищенської підстанції. 02.01.2022 близько 24:00 години надійшов виклик (екстрене повідомлення) про ДТП в смт.Цибулів, назву вулиці вона не пам`ятає. Було дуже холодно, був вітер. До місця ДТП вони їхали максимум 12 хвилин. Дорожньо-транспортна пригода відбулася на центральній дорозі, по правій стороні узбіччя в сторону Цибулева із м.Монастирище, десь метрів за сто по правій стороні лежав чоловік без будь - яких ознак життя. Коли вони приїхали на місце ДТП, то було встановлено смерть до прибуття швидкої медичної допомоги. Було проведено огляд потерпілого, а саме: зіниці на світло не реагували, були розширені, відсутнє дихання, відсутній пульс на сонній артерії та на периферії. Травми у потерпілого були не сумісні з життям. Про смерть потерпілого було повідомлено на лінію «102». Через певний час приїхали працівники поліції, а вони поїхали назад. Було дуже темно, вони фарами швидкої присвідчували потерпілого, а освітлення було лише біля кафе.

Показаннями свідка ОСОБА_35 , допитаного в судовому засіданні про те, що приблизно рік тому його товариш ОСОБА_7 зателефонував йому близького 24 год. та запитавши чи він перебуває вдома, попросив залишити на території домоволодіння власний автомобіль. Оскільки, його гараж був порожній, він погодився. Приблизно о 24 год. ОСОБА_7 приїхав до нього на автомобілі Ford з іноземними номерами, синього кольору. На автомобілі Ford була пошкоджена фара та крило, скло та капот. Права фара перебувала в автомобілі та була без скла. ОСОБА_7 йому не пояснював чому був пошкоджений автомобіль, лише сказав, що пояснить все завтра, коли буде забирати автомобіль. ОСОБА_7 був знервований. Після того, як він поставив автомобіль до гаража, ОСОБА_7 покинув його домоволодіння. На наступний день він дізнався, що сталася ДТП від своєї матері. Згодом в цей же день до нього прибули працівники поліції та вилучили вказаний автомобіль, що належить ОСОБА_7 , з його гаража, який перебуває на території його домоволодіння. Згода на огляд гаража була добровільною. Слідчий зачитував документ на підставі якого проводився огляд. Огляд проводився за участі ОСОБА_7 .

Даними суду показаннями експерта ОСОБА_36 про те, що він складав висновок № СЕ-19/124-22/4540-ІТ від 25.05.2022 та висновок № СЕ-19/124-22/5890-ІТ від 17.06.2022. При виконанні експертизи та наданні висновку від 17.06.2022 йому було надано всі вихідні дані для проведення експертизи. Вихідні дані надавались слідчим. Будь - яких сумнівів з приводу ідентичності показників, які містяться в протоколах слідчих експериментів за участі підозрюваного ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_9 у нього не викликало. В його практиці такі випадки траплялись. Видимість елементів проїжджої частини з робочого місця водія з увімкненим світлом фар вимірюється з робочого місця водія. За умови, що вказані дані були б встановлені поза робочим місцем водія, то такі дані могли б незначною мірою вплинути на остаточний результат експертизи. Місце на яке вказала потерпіла ОСОБА_9 як наїзд співпадало з місцем осипу скла, а тому її показали бралися до уваги. Місце наїзду на яке вказував ОСОБА_7 не співпадало з слідами зіткнення, а тому дана версія не є вірогідною. Він окремо не встановлював місце наїзду на потерпілого.

При виконанні експертизи ним бралися до уваги план - схема, показання потерпілої, свідків, порівнявши їх, ним було встановлено місце наїзду. Він не визначав момент виникнення небезпеки для водія, це визначав слідчий. Він вважає, що слідчий правильно визначив момент виникнення небезпеки, саме з моменту потрапляння в поле зору пішохода, оскільки пішохід йшов по проїжджій частині. Ним не вираховувалась відстань на якій знаходився автомобіль від місця наїзду в момент виявлення пішохода з урахуванням швидкості, яка дозволена у населеному пункті, оскільки ОСОБА_7 мав можливість і при більшій швидкості руху зупинитися. Швидкість автомобіля встановлювалась поясненнями ОСОБА_9 , яка вказала за скільки секунд автомобіль долає відстань, так і було вирахувано його швидкість в км/год. Гальмівний шлях для зупинки автомобіля мав складати 63,5 - 63,7 м, відстань на якій знаходився автомобіль від місця наїзду в момент виникнення небезпеки для водія складала 64,7 м, тобто водій міг зупинитись, якби відразу зреагував на небезпеку. Якщо водій має можливість зупинитися, то безпечний об`їзд не враховується, оскільки в першу чергу водій повинен зупинитися, а не робити інші маневри. Версію підозрюваного з приводу того, що потерпілий відступив в момент наближення на 3 кроки назад, він спростував, як технічно неможливу, оскільки водій вказав не вірне місце наїзду на потерпілого. Тому покази водія визначені як не спроможні. Враховуючи, що місце наїзду на відстані 2,2 м від правого краю проїзної частини суперечить осипу уламків, які розміщені не далі ніж на 1 м від правого краю проїжджої частини, тому показання ОСОБА_7 щодо розташування місця наїзду можна вважати технічно не спроможними.

Також винуватість ОСОБА_7 підтверджується письмовими доказами, які були предметом безпосереднього дослідження судом першої інстанції, зокрема, даними:

- протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.01.2022 із таблицями зображень до нього, проведеного в період часу з 02 год. 00 хв. до 04 год. 10 хв. у присутності понятих з застосуванням технічних засобів фіксації, яким оглянуто ділянку автомобільної дороги в напрямку від с.Долинка до м.Монастирище. Оглядом встановлено місце ДТП, що знаходиться в смт Цибулів по вул.Київська, вид покриття асфальтобетонне, стан покриття сухе, ділянка дороги в момент огляду освітлена міським електроосвітленням, дорожнє покриття для двох напрямків, їх ширина 3,5 м для кожного напрямку до проїжджої частини з обох сторін примикає узбіччя. З місця пригоди вилучені уламки та взуття трупа;

- план-схеми до протоколу огляду місця ДТП від 03.01.2022, яким графічно зображені координати положення електроопори № 13, трупа ОСОБА_16 , черевика (правого) та уламків, які знаходяться з правої сторони поблизу узбіччя;

- протоколу огляду трупа від 03.01.2022, проведеного в період часу з 08 год. 30 хв. до 08 год. 50 хв., яким оглянуто труп ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Труп одягнений в куртку чорного кольору, чорну кофту з логотипом «NIKE» червоного кольору, джинси темно-синього кольору, поряд з трупом знаходиться шапка чорного та синього кольорів. Під час огляду вилучено: куртку чорного кольору, джинси темно синього кольору, шапку чорного та синього кольорів;

- висновку експерта № 05-7-02/005 від 03.01.2022 на основі даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_16 , 1989 року народження, згідно якого, смерть ОСОБА_16 настала в результаті інших уточнених травм з залученням кількох ділянок тіла: закритої черепно - мозкової травми з ушкодженням кісток основи та склепіння черепа, крововиливами під м`які та тверді мозкові оболонки, забоєм-розмізченням та травматичним набряком - набубнявінням головного мозку: закритої тупої травми грудної клітки; множинних двосторонніх переломів ребер з забоями легень та правостороннім гемотораксом (накопиченням крові в плевральній порожнині); перелому шийно-грудного відділів хребта: закритої тупа травми органів черевної порожнини та заочеревинного простору; крововиливів в навколонаднирникову клітковину; крововилив в правий купол діафрагми, крововиливів в жирову клітковину підшлункової залози; рваних ран правого нижньої кінцівки з ушкодженнями судин та зовнішньою кровотечею; закритого перелому нижньої третини правого стегна. Поєднана травма в своєму перебігу ускладнилась внутрішньою та зовнішньою кровотечею, геморагічним, травматичним та спінальним шоком. Вказані ушкодження утворились від дії твердих тупих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові (ДТП 03.01.2022) і носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя. Вищевказані тілесні ушкодження виявлені при судово - медичній експертизі у ОСОБА_16 знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті.

При зовнішньому дослідженні виявлено: садно нижньої третини правого передпліччя по задній поверхні, садно та синець тильної поверхні правої кисті, дуговидне та видовжене садно лівої половини передньої черевної стінки, шість косо-вертикальних саден передньої черевної стінки справа, садна правої здухвинної ділянки, садна та синці правої поперекової ділянки, садна лівої поперекової ділянки, садна нижньо-зовнішнього кута правої сідниці, садна в нижній третині правого стегна по передньо-зовнішній поверхні. «Л»-подібна рана передньо-внутрішній поверхні правого колінного суглобу, рана передньо-зовнішньої поверхні правого колінного суглобу, «Л»-подібне та лінійне садна передньої поверхні правого колінного суглобу, садна середньої третини правої гомілки по передньо-внутрішній поверхні, чотири садна нижньої третини правої гомілки по передньо-зовнішній поверхні. Дані тілесні ушкодження утворились від дії твердих тупих предметів можливо в час та при обставинах вказаних в постанові (ДТП 03.01.2022) і відносяться при житті до категорії: садна та синці до легких тілесних ушкоджень; рани до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Будь-яких інших тілесних ушкоджень при судово - медичній експертизі трупа не виявлено.

При судово-медичній (токсикологічній) експертизі у доставленому зразку крові трупа ОСОБА_16 , 1989 року народження, виявлено етанол в кількості - 1.81 г/дмЗ (проміле), що на момент смерті у людини з середньою стійкістю до алкоголю могло відповідати алкогольному сп`янінню середнього ступеня. Не виявлено: метиловий, пропілові, бутилові та амілові спирти, ацетон, хлороформ, етилацетат, бензол, толуол та 1,2 - дихлоретан.

Враховуючи дані судово-медичної експертизи трупа, обставини вказані в постанові та дані огляду транспортного засобу в момент первинного контакту з автомобілем ОСОБА_16 знаходився в вертикальному чи близькому до нього положенні задньою поверхнею тіла до травмуючої поверхі.

Судово-медичних даних та чи знаходився в русі чи стояв ОСОБА_16 в момент первинного контакту з автомобілем не мається;

-протоколу обшуку від 03.01.2022, проведеного в період часу з 14 год. 25 хв. до 14 год. 45 хв. за участі понятих було проведено обшук нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 згідно якого, під час обшуку було вилучено: автомобіль «Ford Fusion» р.н. НОМЕР_2 ; пошкоджену блок - фару; змиви з: керма, коробки перемикання передач, ручок відкривання водійських дверей; реєстраційні документи. Автомобіль вилучено на територію СПД № 1 ВПД № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області за адресою: м. Монастирище вул.Гагаріна, 8;

-відеозапису проведення обшуку нежитлового приміщення за адресою: с.Івахни вул.Першотравнева,12 DVD - R диск «HP»;

-заяви ОСОБА_35 від 03.01.2022 згідно якої, останній не заперечує проти проведення огляду домоволодіння за місцем його проживання, а саме, приміщення його гаража, що за адресою: АДРЕСА_3 з метою вилучення автомобіля «Ford Fusion» р.н. НОМЕР_2 та його уламків;

-ухвали слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 06.01.2022 згідно якої, надано дозвіл слідчому на проведення огляду надвірної споруди по АДРЕСА_3 з метою недопущення втрати речей та документів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, в тому числі з метою встановлення та вилучення наступних речей: автомобіля «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_2 , поміщеного на територію СПД № 1 ВПД №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області; змивів з керма автомобіля «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_2 , змивів внутрішньої та зовнішньої ручки водійських дверей автомобіля «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_2 , коробки перемикання передач автомобіля «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_2 , поміщених до чотирьох паперових конвертів з відповідними пояснювальними написами та переданих на зберігання до СПД №1 ВП №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області; пошкодженої блок-фари, поміщеної до поліетиленового сейф-пакету № INZ4004072, та переданої на зберігання до СПД №1 ВП №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, які мають значення для предмета доказування у кримінальному провадженні;

- ухвали слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 04.03.2022 згідно якої, внесено уточнення до ухвали слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 06.01.2022 - надано дозвіл на проведення обшуку житла та іншого володіння особи за адресою: АДРЕСА_3 ;

-протоколу огляду транспортного засобу від 03.01.2022 із таблицею зображень до нього, проведеного в період часу з 14 год. 50 хв. до 15 год. 00 хв. згідно якого, слідчим було проведено огляд автомобіля «Ford Fusion» р.н. НОМЕР_2 , що знаходився за адресою: с.Івахни, вул.Першотравнева,12 та при огляді було встановлено зовнішнє пошкодження: в автомобілі пошкоджений передній бампер в правій частині, відсутня права блок-фара, деформовано праве переднє крило, пошкоджено капот в правій частині;

- протоколу додаткового огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.01.2022, проведеного в період часу з 17 год. 20 хв. до 17 год. 40 хв. у присутності двох понятих згідно якого, було оглянуто ділянку автомобільної дороги в напрямку від с.Івахни до м.Монастирище, вид пригоди-наїзд на пішохода, при цьому оглядом встановлено місце ДТП, що знаходиться в смт Цибулів вул.Київська: горизонтальна ділянка, пряма в плані, вид покриття асфальтобетонне, стан покриття сухе, на проїжджій частині дорожня розмітка відсутня, ділянка дороги в момент огляду освітлена природнім світлом. З місця пригоди нічого не вилучалось;

- даними план-схеми до протоколу огляду місця ДТП від 04.01.2022, на якому графічно зображені координати магазину «Фуршет» та положення електроопори № 13;

-постанови про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні від 04.01.2022 згідно якої, визнано речовими доказами у кримінальному проваджені № 0000002: автомобіль «Ford Fusion» р.н. НОМЕР_2 , пошкоджена блок-фара та змиви з: керма, зовнішньої і внутрішньої ручок відкриття дверей водія, ручки перемикання передач автомобіля «Ford Fusion» р.н. НОМЕР_2 ;

- ухвали слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 06.01.2022, якою накладено арешт на автомобіль «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який вилучено на територію СПД №1 ВПД №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, змиви з керма автомобіля «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_1 , змиви внутрішньої та зовнішньої ручки водійських дверей автомобіля «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_1 , коробки перемикання передач автомобіля «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які в подальшому були поміщені до чотирьох паперових конвертів з відповідними пояснювальними написами та пошкоджену блок-фара, яку поміщено до поліетиленового сейф-пакету №INZ4004072, які було вилучені під час огляду місця події 03.01.2022 по АДРЕСА_3 ;

- висновку додаткової судово-медичної експертизи трупа № 05-7-02/005/4 від 10.02.2022 згідно якого, можливість жити після отриманих тілесних ушкоджень в результаті ДТП в разі надання ОСОБА_16 своєчасної допомоги малоймовірна. Після отримання тілесних ушкоджень в результаті ДТП смерть ОСОБА_16 настала через досить короткий проміжок часу ймовірно через 5 - 20 хвилин;

- протоколу огляду предмету від 04.01.2022 із таблицею зображень до нього згідно якого, було проведено огляд речей, вилучених під час огляду трупа ОСОБА_16 , а саме: шапку чорного кольору із синіми полосами, джинси темно - синього кольору та куртку чорного кольору;

- постанови про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні від 04.01.2022 згідно якої, визнано речовими доказами у кримінальному проваджені № 0000002 одяг ОСОБА_16 , а саме: шапку чорного кольору із синіми полосами, джинси темно - синього кольору та куртку чорного кольору;

- постанови про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні від 04.01.2022 згідно якої, визнано речовими доказами у кримінальному проваджені № 0000002 взуття ОСОБА_16 , уламки пластику різної неправильної форми у кількості 20 штук;

- висновку технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/124-22/474-ІТ від 01.02.2022 згідно якого, до моменту ДТП рульове керування, ходова частина та робоча гальмова система автомобіля «Ford Fusion», реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилась у працездатному стані;

- висновку судово-трасологічної експертизи № СЕ-19/124-22/1022-ТР від 09.02.2022 згідно якої, встановити чи складали одне ціле два уламки полімерного матеріалу, вилучені 03.01.2022 під час огляду місця пригоди за адресою: смт Цибулів вул.Київська, не є можливим, оскільки відсутні додаткові уламки скла, при цьому встановлено збіг двох уламків за загальними ознаками: матеріал з якого виготовлені об`єкти дослідження, форми уламків, товщина, наявність та розміщення рельєфних смуг, наявність та характер границь роз`єднання, розмірів та розташування вигнутих елементів. Два уламки полімерного матеріалу, вилучені 03.01.2022 під час огляду місця пригоди за адресою: смт Цибулів, вул.Київська, являлися частинами скла та рефлектору правої передньої блок-фари автомобіля «Ford Fusion» р.н. НОМЕР_1 , що вилучені 03.01.2022 за адресою: с.Івахни, вул.Першотравнева,12;

- висновку судової трасологічної експертизи № СЕ-19/124-22/729-ТР від 01.02.2022 згідно якої, на поверхні підошов взуття слідів характерних для зсуву (тертя), які мають не експлуатаційний характер утворення, не виявлено;

- протоколу проведення слідчого експерименту від 21.02.2022, проведеного в період часу з 16 год. 20 хв. до 16 год. 40 хв. у смт Цибулів по вул.Київська в присутності понятих за участю свідка ОСОБА_25 згідно якого, остання вказала, що автомобіль в якому перебувала ОСОБА_25 зупинився на відстані 22 м від електроопори № 12. В момент перед тим, як автомобіль в якому вона перебувала зупинився, вона побачила спалах фар автомобіля, який рухався в напрямку від м.Монастирище в напрямку с.Івахни в правій смузі руху. Після спалаху за автомобілем в якому перебувала ОСОБА_25 , зупинився автомобіль «Ford» на відстані 27 м від електроопори № 12 та з даного автомобіля вийшов ОСОБА_7 , який майже відразу знову сів в автомобіль та поїхав в напрямку с.Івахни. ОСОБА_25 вказала, що коли вона вийшла з автомобіля та пішла в напрямку спалаху, поряд із правим краєм проїзної частини в напрямку м.Монастирище вона побачила ОСОБА_9 ;

- план-схеми до протоколу проведення слідчого експерименту від 21.02.2022 згідно якого, графічно зображені координати електроопори, автомобіля в якому перебувала ОСОБА_25 та автомобіль «Ford»;

- протоколу проведення слідчого експерименту від 21.02.2022, проведеного в період часу з 21 год. 30 хв. до 22 год. 20 хв. у смт Цибулів по вул.Київська в присутності понятих за участю потерпілої ОСОБА_9 згідно якого, остання вказала наступне: місце наїзду на пішохода ОСОБА_16 знаходиться на відстані 0,8 м від правого краю проїзної частини в напрямку від м.Монастирище до с.Івахни. Автомобіль «Ford Fusion» перед моментом ДТП рухався на відстані 0,5 м від правих коліс автомобіля до правого краю проїзної частини в напрямку від м.Монастирище до с.Івахни. Потерпіла ОСОБА_9 вказала, що перед моментом ДТП вона разом із чоловіком йшла по вул.Київській смт Цибулів в напрямку м.Монастирище, а саме ОСОБА_16 рухався поблизу лівого краю проїзної частини, а ОСОБА_9 рухалась поблизу правого краю проїзної частини в напрямку м.Монастирище попереду свого чоловіка на відстані близько 2 метрів, при цьому спілкувалась з чоловіком. В якийсь момент попереду себе ОСОБА_9 побачила світло фар автомобіля, який рухався їй на зустріч з великою швидкістю, у зв`язку з чим ОСОБА_9 повернулась до чоловіка для того, щоб побачити де він знаходиться та побачила, що ОСОБА_16 пройшовши невелику відстань зупинився та повернувся спиною до автомобіля, який рухався на зустріч та почав підкурювати сигарету, після чого відбувся наїзд автомобіля на ОСОБА_16 . Після наїзду автомобіль проїхавши близько 100 метрів зупинився на декілька секунд та знову продовжив свій рух в невідомому напряму. Перед моментом наїзду автомобіль не змінював напрямок руху та не гальмував;

- план-схеми до протоколу проведення слідчого експерименту від 21.02.2022 згідно якого, графічно зображено: місце наїзду, автомобіль «Ford Fusion», місце розташування ОСОБА_9 ;

- протоколу проведення слідчого експерименту від 10.05.2022, проведеного в період часу з 21 год. 30 хв. до 22 год. 20 хв. у смт Цибулів по вул.Київська в присутності понятих за участю підозрюваного ОСОБА_7 згідно якого, останній відтворив обставини та обстановку місця ДТП за погодних умов, дорожньої обстановки та статистичного транспортного засобу, що відповідають тим, що були на момент ДТП. Так, перед моментом ДТП він рухався на автомобілі «Ford Fusion» зі швидкістю близько 50 км/год з увімкненим дальнім світлом фар та побачив попереду себе поряд з правим краєм дороги 3 особи. Двоє, а саме чоловік і жінка, знаходились на дорозі, а ще одна жінка на узбіччі. Для їх об`їзду він прийняв лівіше та коли він наблизився до них, чоловік зробив декілька кроків назад та відбулось зіткнення. Замірами встановлено: пішоходи знаходились на відстані: чоловік на відстані 0,4 м від правого краю проїзної частини, жінка - 0,0 м від краю проїзної частини, третя особа знаходилась на узбіччі; місце наїзду знаходиться на відстані 2,2 м від правого краю проїзної частини; видимість елементів проїзної частини з робочого місця водія з увімкненим дальнім світлом фар становить 42,4 м; видимість пішохода з робочого місця водія з увімкненим дальнім світлом фар становить 64,7 м; з моменту початку руху до місця наїзду пішохід ОСОБА_16 подолав відстань 1,8 м за t c 0,88. Вказав, що наїзд на пішохода відбувся правою частиною автомобіля на праву бічну сторону пішохода;

- план-схеми до протоколу проведення слідчого експерименту від 10.05.2022 згідно якого, графічно зображено: автомобіль «Ford Fusion», місце наїзду, місце знаходження пішоходів;

- висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/124-22/4540-ІТ від 25.05.2022 за обставин, зазначених в постанові про призначення експертизи згідно якого, у дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, водій автомобіля «Ford Fusion» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_17 в темний час доби та в умовах недостатньої видимості повинен був здійснювати рух автомобілем з такою швидкістю, щоб мати змогу зупинити його на відстані видимості дороги, а у момент виникнення перешкоди для його руху (відповідно до постанови - момент виникнення перешкоди для руху водія автомобіля «Ford Fusion» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_17 рахувати з моменту потрапляння в його поле зору пішохода ОСОБА_16 ) негайно прийняти міри до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до його зупинки (із технічної точки зору - застосувати екстрене гальмування, як найефективніший спосіб уникнення даної дорожньо-транспортної пригоди), тобто повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України.

За умов вихідних даних зазначених слідчим в постанові в діях водія ОСОБА_37 вбачаються невідповідності п.12.3 Правил дорожнього руху України які з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, і для виконання якого він перешкод технічного характеру, згідно наданих на дослідження матеріалів, не мав.

Оскільки, покази водія ОСОБА_37 надані під час слідчого експерименту мають суперечності технічного характеру, тому встановити дослідним шляхом чи мав він технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_16 та чи вбачаються в його діях невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, відповідно до проведеного слідчого експерименту за його участю, не представляється можливим.

Оскільки, слідчий експеримент з свідком ОСОБА_9 проведений не в повній мірі і для проведення розрахунків не вистачає вихідних даних, тому дати відповідь в повній мірі на даному етапі, відповідно до проведеного слідчого експерименту за її участі, чи мав він технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_16 та чи вбачаються в його діях невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, відповідно до проведеного слідчого експерименту за її участю, не представляється можливим.

За умови вихідних даних зазначених слідчим в постанові водій ОСОБА_17 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_16 шляхом застосування екстреного гальмування, чому перешкод технічного характеру він не мав.

Оскільки, покази водія ОСОБА_37 надані під час слідчого експерименту мають суперечності технічного характеру, тому встановити дослідним шляхом чи мав він технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_16 , відповідно до проведеного слідчого експерименту за його участю, не представляється можливим.

Оскільки, під час слідчого експерименту з свідком ОСОБА_9 не встановлювалась видимість перешкоди для руху автомобіля «Ford Fusion» р.н. НОМЕР_1 , тому встановити дослідним шляхом, чи мав водій ОСОБА_17 технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_16 , відповідно до проведеного слідчого експерименту за її участі, не представляється можливим.

За умов зазначених в постанові слідчого про призначення експертизи, в діях водія ОСОБА_37 вбачаються невідповідності п.12.3 Правил дорожнього руху України, для виконання яких перешкод технічного характеру, відповідно до наданих на дослідження матеріалів, він не мав.

Оскільки, покази водія ОСОБА_37 надані під час слідчого експерименту мають суперечності технічного характеру, тому встановити дослідним шляхом чи мав він технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_16 та чи вбачаються в його діях невідповідності вимогам Правил дорожнього руху та чи знаходяться вони в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, відповідно до проведеного слідчого експерименту за його участю, не представляється можливим.

Оскільки, слідчий експеримент з свідком ОСОБА_9 проведений не в повній мірі і для проведення розрахунків не вистачає вихідних даних, тому дати відповідь в повній мірі на даному етапі, відповідно до проведеного слідчого експерименту за її участі, чи мав він технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_16 та чи вбачаються в його діях невідповідності вимогам Правил дорожнього руху та чи знаходяться вони в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, відповідно до проведеного слідчого експерименту за її участю, не представляється можливим;

- протоколу додаткового огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.06.2022, проведеного для встановлення адреси будинку по вул.Київська смт Цибулів поряд з яким відбувся наїзд на пішохода ОСОБА_16 згідно якого, місце ДТП знаходиться смт Цибулів по вул.Київська, 26;

- план-схеми до протоколу огляду місця ДТП від 04.06.2022 згідно якого, графічно зображено: електроопору № 13, будинок № 26 вул.Київська смт Цибулів;

- протоколу проведення слідчого експерименту від 09.06.2022, проведеного в період часу з 22 год. 35 хв. до 22 год. 55 хв. у смт Цибулів по вул.Київська в присутності понятих за участю потерпілої ОСОБА_9 згідно якого, було встановлено наступне: погодні умови, дорожня обстановка та статистичний транспортний засіб відповідають тим, що були на момент ДТП. Замірами встановлено: видимість елементів проїзної частини з робочого місця водія автомобіля «Ford Fusion» з увімкненим дальнім світлом фар становить 42,4 м; видимість пішохода з робочого місця водія автомобіля «Ford Fusion» з увімкненим дальнім світлом фар становить 64,7 м;

- план-схеми до протоколу проведення слідчого експерименту від 09.06.2022 згідно якого, графічно зображено пішохід ОСОБА_16 та автомобіль «Ford Fusion»;

- висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/124-22/5890-ІТ від 17.06.2022 за обставин, зазначених в постанові про призначення експертизи згідно якого, у дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, водій автомобіля «Ford Fusion» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_17 в темний час доби та в умовах недостатньої видимості повинен був здійснювати рух автомобілем з такою швидкістю, щоб мати змогу зупинити його на відстані видимості дороги не перевищуючи дозволену швидкість руху в населеному пункті, а у момент виникнення перешкоди для його руху (відповідно до постанови - момент виникнення перешкоди для руху водія автомобіля «Ford Fusion» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_17 рахувати з моменту потрапляння в його поле зору пішохода ОСОБА_16 ) негайно прийняти міри до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до його зупинки (із технічної точки зору - застосувати екстрене гальмування, як найефективніший спосіб уникнення даної дорожньо-транспортної пригоди), тобто повинен був діяти у відповідності до вимог пп.12.2, 12.3, 12,4 Правил дорожнього руху України.

За умов вихідних даних зазначених слідчим в постанові та дослідженням проведеним по них, в діях водія ОСОБА_37 вбачаються невідповідності пп.12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України.

Відповідно проведених розрахунків, відстань 64,7 м, на якій знаходився автомобіль від місця наїзду в момент виявлення пішохода більша за відстані зупиночного шляху автомобіля «Ford Fusion» р.н. НОМЕР_3 ), тому водій ОСОБА_17 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування при швидкості 78,6 км/год відповідно показів свідка ОСОБА_9 , та тим більше мав таку можливість при русі з максимально дозволеною швидкістю руху в населеному пункті 50 км/год.

Так як водій ОСОБА_17 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_16 шляхом застосування екстреного гальмування, тому питання можливості уникнути наїзду на пішохода шляхом безпечного об`їзду втрачає сенс.

Оскільки, в показах свідка ОСОБА_25 , та слідчому експерименті проведеному з нею, відсутні необхідні вихідні дані для проведення розрахунків, тому питання технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_16 шляхом застосування екстреного гальмування або безпечного об`їзду, не вирішувалось.

В причинному зв`язку з виникненням даної дорожньої - транспортної пригоди з технічної точки зору є невиконанням водієм ОСОБА_7 вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, для яких він перешкод технічного характеру, відповідно до наданих на дослідження матеріалів не мав.

Відповідно до положень Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, вимог ст.17 КПК України, якою регламентовано принцип презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

У рішенні Конституційного Суду України від 20.10.2011 № 12рп/2011 (справа № 1-31/2011) зазначено, що визнаватися допустимими і використовуватись як докази у кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини та громадянина у кримінальному процесі й ухвалення законного та справедливого рішення у справі.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 посилається на те, що органом досудового розслідування надано оцінку діям виключно одного учасника дорожнього руху, а саме, його як водія, однак залишено поза увагою дії іншого учасника пішохода ОСОБА_16 . Відповідну правову оцінку діям пішохода також не надав суд.

Зазначені доводи обвинуваченого колегія суддів вважає неприйнятними, оскільки порушення ПДР пішоходом не виключає кримінальну відповідальність водія транспортного засобу, який порушив ПДР, мав технічну можливість уникнути ДТП та спричинив пішоходу тілесні ушкодження.

Не заслуговують на увагу доводи обвинуваченого, що стороною захисту під час судового розгляду кримінального провадження заявлено клопотання про призначення повторної експертизи щодо обставин ДТП, однак судом безпідставно було відмовлено, оскільки з наявних у матеріалах кримінального провадження висновків експертів вбачається наявність причинного зв`язку між порушенням водієм ОСОБА_7 правил дорожнього руху та наслідками, що настали у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_16 .

Неспроможними є доводи апеляційної скарги про те, що 03.01.2022 на території домоволодіння по АДРЕСА_3 слідчим ОСОБА_18 проведено обшук без відповідної ухвали слідчого судді, через те, що вони були предметом розгляду суду першої інстанції, яким надана належна оцінка, при цьому місцевим судом з врахуванням вимог чинного законодавства зазначено, що в матеріалах провадження міститься дозвіл власника житла ОСОБА_35 на проведення огляду його домоволодіння та приміщення гаража за вищезазначеною адресою.

Крім того, в матеріалах провадження міститься ухвала слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку вказаного житла.

З врахуванням викладеного суд першої інстанції прийшов вірного висновку, що спеціальний дозвіл у формі ухвали слідчого судді застосовується для захисту житла чи іншого володіння особи, проте такий дозвіл не потрібний у разі наявності добровільної згоди особи, яка ним володіє.

Також місцевим судом вирішувалося питання щодо процесуального статусу ОСОБА_7 під час проведення слідчої дії 03.01.2023. При цьому судом визнано неспроможними доводи захисника з даного приводу, з обставин зазначених у вироку, з чим погоджується і колегія суддів. А тому безпідставними є доводи обвинуваченого стосовно його процесуального статусу.

Крім того, на думку колегії суддів, судом першої інстанції надано належну оцінку з приводу відеозапису слідчої дії, а відтак не заслуговують на увагу доводи обвинуваченого з приводу долученого прокурором до матеріалів кримінального провадження відеозапису.

Так, із оскаржуваного вироку вбачається, що під час дослідження даного оптичного диску в судовому засіданні було встановлено його пошкодження, прокурор звернувся до слідчого для отримання відеозапису обшуку, який було отримано прокурором 26.12.2022, додатково відкрито стороні захисту та досліджено в судовому засіданні 28.03.2023.

При цьому, у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 відсутні об`єктивні дані про те, що оптичний диск, долучений прокурором, містить електронні документи, створені не під час здійснення такої слідчої дії, а в інший час, за інших обставин, чи неуповноваженою особою.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 також посилається на те, що в ході огляду вилученого транспортного засобу Форд Фюжен, н.з. НОМЕР_2 , який відбувався на території приватного домоволодіння по АДРЕСА_3 , власника чи користувача даного домоволодіння залучено не було, хоча останній і всі інші учасники, які приймали участь в обшуку були присутні, при цьому інформація про них не зазначена в протоколі, що вказує на порушення вимог ч.3 ст.104 КПК України, через відсутність всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії.

Разом з тим, з врахуванням положень ч.7 ст.223 КПК України, в редакції чинній станом на 03.01.2023, неприйнятними є вищезазначені доводи апеляційної скарги, позаяк поняті можуть бути запрошені для участі в процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне, тобто, участь понятих у процесуальних діях, на які посилається обвинувачений, не є обов`язковою.

Колегія суддів відхиляє аргументи обвинуваченого про те, що висновок експерта від 25.05.2022 складено однобічно, оскільки вирішувалося питання чи маються в діях лише водія ОСОБА_7 невідповідність до вимог ПДР України, а щодо дій пішохода ОСОБА_16 на предмет відповідності вимогам ПДР України взагалі не ставилося, позаяк, як зазначалося вище, порушення ПДР пішоходом не виключає кримінальну відповідальність водія транспортного засобу, який порушив ПДР, мав технічну можливість уникнути ДТП та спричинив пішоходу тілесні ушкодження.

Так в ході судового розгляду встановлено, що пішоход ОСОБА_16 в темний час доби рухався проїзною частиною вулиці в зустрічному напрямку автомобілю під керуванням ОСОБА_7 , при цьому останнім не вжито заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та здійснено наїзд на вказаного пішохода. Тобто, знаходження пішохода на проїжджій частині дороги, не знімає з водія транспортного засобу обов`язку дотримуватися вимог п.12.3 ПДР України.

Зокрема, при виявленні, в даному випадку, пішоходів на проїзній частині дороги ОСОБА_7 був зобов`язаний негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. Факт щодо можливої наявності в діях пішохода ОСОБА_16 невідповідності вимогам ПДР України, не звільняє водія від виконання вимог зазначеного пункту Правил.

Таким чином із фактичних обставин кримінального провадження встановлено, що суспільно небезпечний наслідок у вигляді заподіяння потерпілому відповідної тяжкості тілесних ушкоджень був породжений конкретними діями обвинуваченого, який порушив ПДР України, що, всупереч викладеним в апеляційній скарзі останнього доводам, свідчить про наявність обов`язкових ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, в тому числі, об`єктивної сторони злочину причинного зв`язку між порушенням водієм правил безпеки дорожнього руху і наслідками у виді тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі також звертає увагу апеляційного суду на те, що висновок експерта від 17.06.2022 повинен був складатися за наслідками проведеної або додаткової або повторної експертизи, в зв`язку з тим, що по даних питаннях вже проводилася аналогічного виду експертиза, про те зі змісту даного висновку вбачається, що вказана експертиза є первинною.

Разом з тим, як вбачається із оскаржуваного вироку, стороною захисту акцентувалася увага суду першої інстанції з приводу зазначеного висновку експерта від 17.06.2022. При цьому, у вироці судом зазначено, що посилання захисника на неправильно зазначений вид експертизи не можуть бути враховані судом, оскільки у даному конкретному випадку судом враховується зміст даного доказу, а не його форма. Дані порушення ніяким чином не вплинули на законність проведеної експертизи та зроблених у ній висновків.

Із зазначеними мотивами місцевого суду, погоджується і колегія суддів.

З огляду на наведене, підстав вважати, що докази, покладені судом в основу обвинувального вироку, не відповідають ст.ст.85, 86 КПК України, в частині їх відповідності критеріям належності та допустимості, під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення не здобуто.

При цьому, колегією суддів в ході апеляційного перегляду судового рішення щодо ОСОБА_7 не встановлено обставин, які б свідчили про помилковість висновків суду першої інстанції та наявність підстав для закриття кримінального провадження щодо останнього, як того він вимагає в своїй апеляційній скарзі.

Наведені докази, які були предметом ретельної перевірки суду першої інстанції, спростовують твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що його дії не перебували в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками ДТП.

Вирішуючи питання про відповідність призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів виходить з того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

За змістом ст.65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання судом першої інстанції дотримано вимоги ст.ст.50, 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.03 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання». Зокрема, в повній мірі враховані ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, одне з яких, згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, відношення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, позицію потерпілих, які вважають, що обвинуваченому слід призначити найбільш суворий вид покарання, обвинувачений активних дій для зменшення тяжкості наслідків своїх дій не вчинив, завдані збитки не відшкодував, більше того, за свої дії, які призвели до фатальних наслідків, а саме до смерті людини, чиї життя і здоров`я, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, перед потерпілими так і не вибачився, під час судового розгляду, незважаючи на сукупність здобутих доказів у справі своєї вини у вчиненні злочинів так і не визнав, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за відсотності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і обгрунтовано призначено ОСОБА_7 покарання в межах санкцій статтей КК України у виді позбавленя волі на певний строк, з позбавленням права керування транспорними засобамм на первний строк та на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавленя волі на певний строк з позбавленням права керування транспортними засобами на певний строк.

Оскільки ОСОБА_7 вчинив не один злочини, на виконання вимог ч.1 ст.70 КК України, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність призначення йому остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

На думку колегії суддів, покарання ОСОБА_7 призначене як за санкціями частин статей так і остаточне покарання за сукупністю злочинів у визначених судом межах, відповідає загальним засадам призначення покарання, його меті, справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Підстав для пом`якшення ОСОБА_7 призначеного судом покарання, колегією суддів не встановлено. Даних про наявність обставин, що є пом`якшуючими покарання обвинуваченого, з огляду на положення ст.66 КК України, або можуть бути визнані такими, обвинуваченим не надано і з матеріалів кримінального провадження не вбачається.

Колегія суддів також цілком погоджується з частковим задоволенням судом першої інстанції цивільних позовів потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, які вирішено з урахуванням положень чинного законодавства, вважаючи суми визначені судом до відшкодування такими, що відповідають критеріям розумності і справедливості. При цьому вирок суду в цій частині учасниками кримінального провадження не оскаржується.

Також колегія суддів цілком погоджується з висновком місцевого суду щодо відмови цивільному відповідачу МТСБУ у відшкодуванні судових витрат з потерпілих, з мотивів того, що представник цивільного відповідача МТСБУ будь-яких доказів на підтвердження понесених витрат суду не надав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження. Такі витрати складаються, у тому числі, із витрат на правову допомогу (п.1 ч.1 ст.118 КПК України). Чинне кримінальне процесуальне законодавство України не встановлює чіткого переліку доказів, які необхідно надати суду на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу, однак зобов`язує надати докази на підтвердження розміру процесуальних витрат, у тому числі на правову допомогу, що входить до предмета доказування у кримінальному провадженні ст.91 КПК України.

Відсутність доказів підтвердження надання прав допомоги (договір надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту приймання-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл суд витрат у зв`язку з не доведенням їх наявності.

З врахуванням чого, неспроможними є доводи представника МТСБУ адвоката ОСОБА_14 з приводу стягнення солідарно з позивачів на користь МТСБУ витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн., які МТСБУ планує понести у зв`язку з розглядом цієї справи.

Розглянувши кримінальне провадження в межах заявлених апеляційних вимог колегія суддів вважає, що вирок районного суду щодо ОСОБА_7 є законним і обґрунтованим, а підстави, передбачені ст.409 КПК України, в тому числі з наведених в апеляційних скаргах обставин, для його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.ст.404, п.1 ч.1 ст.407, ст.ст.418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а:

Вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 04 серпня 2023 року щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України, залишити без змін, а апеляційні скарги представника Моторного (транспортного) страхового бюро України адвоката ОСОБА_14 та обвинуваченого ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст.426 КПК України.

Головуючий

Судді