Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/1210/23
Номер провадження 1-в/948/20/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2024 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про усунення протиріч при виконанні вироку

в с т а н о в и в :

Суть клопотання

У січні 2024 року захисник звернувся до суду з зазначеним клопотанням, посилаючись на те, що вироком Машівського районного суду Полтавської області від 20.12.2023р. було затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченою відповідно до якого ОСОБА_3 засуджено за ч.5 ст.407 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України та призначено узгоджене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 р. та на підставі ч.1 ст.58 КК України замінено вищевказане узгоджене покарання на узгоджене сторонами покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 р.

При цьому, згідно ч.2 ст.58 КК України із суми грошового забезпечення засудженого до службового обмеження провадиться відрахування в дохід держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

У зв`язку з наведеним, просить постановити ухвалу та роз`яснити в якому обсязі має здійснюватись відрахування з грошового забезпечення ОСОБА_3 згідно вироку суду від 20.12.2023 р.

Позиції учасників судового провадження

Сторони в судове засідання не з`явилися, направили клопотання про розгляд справи без їхньої участі, прокурор не заперечує проти задоволення заяви та просить визначити відрахування в обсязі 20% як про це зазначено в угоді.

Мотиви суду

Судом установлено, що за вироком Машівського районного суду Полтавської області від 20.12.2023 р. затверджено угоду про визнання винуватості від 20 грудня 2023р. укладену у кримінальному провадженні № 0000635 від 21.04.2023 року між прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_4 . Визнано ОСОБА_3 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України і з застосуванням ч.1 ст. 69 КК України та призначено узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч.1 ст. 58 КК України замінено ОСОБА_3 узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки на узгоджене сторонами покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 роки (а.с.68,69).

Разом з цим, як убачається з ч.5 угоди про визнання винуватості сторони погодили заміну покарання у виді 2 років позбавлення волі на підставі ст. 58 КК України на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовця на 2 роки з відрахуванням у дохід держави 20% із суми грошового забезпечення.

Про вказані умови угоди також було зазначено у змісті вироку суду, зокрема у відомостях про укладену угоду та в мотивувальній його частині суд зробив висновок про наявність підстав для затвердження вищезгаданої угоди та призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.

Відповідно до ч.2 ст. 58 КК України із суми грошового забезпечення засудженого до службового обмеження провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

Натомість, у резолютивній частині вироку не було вказано про здійснення відрахування у дохід держави 20 % із суми грошового забезпечення, що передбачено затвердженою судом угодою, ст.58 КК України та висновком суду.

Так, питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, з огляду на вимоги п. 14 ч. 1 ст.537, п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України можуть бути вирішені судом, який ухвалив вирок.

Отже, з огляду на те, що в мотивувальній частині вироку суд дійшов висновку про затвердження угоди та призначення обвинуваченій ОСОБА_3 узгодженого сторонами покарання, яке передбачало на підставі ст.58 КК України заміну покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовця на 2 роки з відрахуванням у дохід держави 20 % із суми грошового забезпечення, водночас не зазначив в резолютивній частині вироку про відрахування 20 % із суми грошового забезпечення обвинуваченої в дохід держави, а тому вказане протиріччя умов угоди та резолютивної частини вироку підлягає усуненню, шляхом викладення резолютивної частини вироку відповідно до мотивувальної його частини та умов угоди про відрахуванням у дохід держави 20 % із суми грошового забезпечення обвинуваченої.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

клопотання захисника ОСОБА_4 про усунення протиріч при виконанні вироку задовольнити.

Усунути протиріччя при виконанні вироку Машівського районного суду Полтавської області від 20.12.2023 р. та третій абзац резолютивної частини вироку викласти таким чином:

«На підставі ч.1 ст. 58 КК України замінити ОСОБА_3 узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки на узгоджене сторонами покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 роки з відрахуванням у дохід держави 20 % із суми грошового забезпечення».

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Машівський районний суд.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а у випадку її оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1