ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

слідчого - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

захисників підозрюваного - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 грудня 2023 року про обрання запобіжного заходу,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Третього СВ (з дислокацією у м.Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у м.Львові ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 , в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під №0000464 від 20.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

У клопотанні зазначено, що 28.12.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, обґрунтованість якої підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Посилаючись на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, та існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків, експертів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, і зважаючи на обставини, які свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою із можливістю внесення застави.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.12.2023 в задоволенні такого клопотання відмолено.

Водночас, підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці) - до 28.02.2024 включно.

Заборонено підозрюваному ОСОБА_8 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у певний період доби (з 22.00 год. по 08.00 год.), за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги у м.Луцьку Волинської області для переходу у спеціально обладнане приміщення (укриття).

Підозрюваного ОСОБА_8 негайно звільнено з-під варти та зобов`язано невідкладно прибути до місця свого проживання.

Згідно із ч.5 ст.194 КПК України на ОСОБА_8 покладено обов`язки: з`являтись на виклик до слідчого, прокурора та суду у попередньо визначений та погоджений день та час на протязі терміну досудового розслідування та судового провадження кримінального провадження №0000464, а в разі неможливості з`явитись через поважні причини - завчасно повідомити про це зазначену (их) посадову (их) особу (осіб); повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не залишати місце свого проживання - АДРЕСА_1 , у певний період доби (з 21.00 год. по 08.00 год.), за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги у м.Луцьку Волинської області для переходу у спеціально обладнане приміщення (укриття); не спілкуватись із свідками у даному провадженні; здати на зберігання у відповідний орган - Управління Державної міграційної служби у Волинській області - паспорт громадянина України для виїзду за кордон (за наявності).

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що хоча слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, однак фактично не надано доказів і об`єктивно не доведено про недостатність застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою для запобігання доведеному ризику. А тому, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу такого як домашній арешт в певний період доби із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, просить скасувати та постановити нове, яким обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням розміру застави в сумі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 грн. Зазначає, що слідчим суддею не було взято до уваги тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , а також належним чином не враховано того, що він може впливати на свідків у кримінальному провадженні, з частиною яких він особисто знайомий і працює. Це фактично створює загрозу тиску та підбурювання свідків до дачі неправдивих показань або відмови від надання таких. Окрім того, підозрюваний в силу свого службового становища має можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників кримінального провадження з метою уникнення кримінальної відповідальності, використовувати свої зв`язки для незаконного впливу на свідків, які вбрали участь у слідчих діях. Проте, слідчий суддя не врахувавши усі обставини кримінального провадження, відповідно прийшов до неправильного висновку про відмову у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу виді тримання під вартою та можливість застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт. У зв`язку з цим, прокурор вважає, що висновок слідчого судді про достатність застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як домашній арешт є передчасним, оскільки запобіганню вказаним і доведеним ризикам зможе запобігти лише такий запобіжний захід як тримання під вартою із визначенням розміру застави.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора та слідчого, які апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі з підстав викладених у ній, підозрюваного та його захисників, які апеляційні доводи заперечили через їх безпідставність, апеляційний суд приходить до висновку, що вона до задоволення не підлягає з огляду на таке.

За положеннями ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання таким спробам як: переховування від органів досудового розслідування або суду; знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінальне правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що наведені вимоги законодавства при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 слідчим суддею дотримані.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За положеннями ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 №4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід - тримання під вартою має застосовуватись лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатись ухилятись від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

З матеріалів провадження встановлено, що Третім СВ (з дислокацією у м.Луцьку) ТУ ДБР, розташованого у місті Львові проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000464 від 20.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , якого 27.12.2023 у порядку ст.208 КПК України було затримано, а 28.12.2023 - повідомлено про підозру у його вчиненні. При цьому, обґрунтованість підозри у вчиненні цього кримінального правопорушення, стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, яким слідчий суддя надав відповідну юридичну оцінку.

Апеляційний суд вивчивши матеріали клопотання погоджується з висновком слідчого судді суду першої інстанції про те, що стороною обвинувачення не доведено того, що застосований до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби із покладення на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, не забезпечить запобіганню доведеному в ході розгляду провадження ризику, передбаченого у п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею враховано те, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання вищевказаному ризику, повністю забезпечить такий запобіжний захід, як домашній арешт в певний період доби з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України і, з цим повністю погоджується апеляційний суд. Так, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, наявність ризику, передбаченого у п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_8 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, на його утриманні перебуває малолітня дитини і дружина, яка перебуває у декретній відпустці, міцні соціальні зв`язки та інші обставини кримінального провадження.

При цьому, апеляційні доводи про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 4 ч.1 ст.177 КПК України на увагу суду не заслуговують, так як існування таких стороною обвинувачення доведено не було.

Окрім того, твердження прокурора про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою для запобігання ризикам, вказаним у ч.1 ст.177 КПК України, належним чином не мотивовані. Клопотання не містить належних обґрунтувань, а матеріали провадження будь-яких доказів, які давали б суду підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, а також, що більш м`який запобіжний захід не зможе дієво запобігти доведеному ризику щодо незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Також посилання прокурора як на підставу для скасування судового рішення та обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і у разі доведеності його винуватості йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 10-ти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3-х років, з конфіскацією майна, є безпідставними, оскільки слідчим суддею фактично такі обставини були враховані при постановленні свого рішення.

А тому, апеляційні доводи прокурора на думку колегії суддів є нічим іншим як недоведеними припущеннями щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваного.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що слідчий суддя врахувавши усі обставини провадження у їх сукупності, прийшов до обґрунтованого та правильного висновку про відмову в обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення не надано доказів і об`єктивно не доведено про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеному ризику, зазначеному у п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Тому колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про доцільність та можливість застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, і зокрема - домашнього арешту в певний період доби із покладенням процесуальних обов`язків, в даному випадку є правильним та достатньою мірою, яка буде гарантувати виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Будь-яких порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає, а тому дане судове рішення є законним та обґрунтованим.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 грудня 2023 року, якою відмовлено в обранні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, - без змін.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді