УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000452 від 05.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239-1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що на території Писарівської селищної територіальної громади розташована земельна ділянка з кадастровим номером :05:002:0107 площею 1 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства та яка на даний час перебуває у приватній власності ОСОБА_4 .

Встановлено, що на даній земельній ділянці невстановлені особи зняли грунтовий покрив (верхній шар) та в подальшому здійснюють насипання неродючого шару грунту (пісок з глиною), таким чином піднімаючи рівень земельної ділянки, що свідчить про використання землі всупереч цільового призначення та заволодіння грунтовим покривом (поверхневим шаром) земельної ділянки.

Окрім цього, на даній земельній ділянці знаходиться об`єкт природно-заповідного фонду Вінницької області ботанічна пам`ятка природи місцевого значення «Алея вікових лип», яка відповідно до ЗУ «Про природно заповідний фонд України» підлягає комплексній охороні, порядок здійснення якої визначається положенням щодо кожної з таких території чи об`єктів.

Враховуючи вищевикладене, є підстави вважати, що невстановлені особи заволодівають грунтовим покровом (поверхневим шаром) земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0107 площею 1 га, що в свою чергу створює небезпеку для довкілля.

Вказана земельна ділянка є об`єктом вчинення кримінального правопорушення, а саме на ній розташований верхній шар грунту, який є предметом злочину, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

Частиною 2 ст. 172 КПК України, визначено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ст. 172 КПК України, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання не задоволенню з наступних підстав.

В провадженні СУ ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000452 від 05.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239-1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що на території Писарівської селищної територіальної громади розташована земельна ділянка з кадастровим номером :05:002:0107 площею 1 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства та яка на даний час перебуває у приватній власності ОСОБА_4 .

Встановлено, що на даній земельній ділянці невстановлені особи зняли грунтовий покрив (верхній шар) та в подальшому здійснюють насипання неродючого шару грунту (пісок з глиною), таким чином піднімаючи рівень земельної ділянки, що свідчить про використання землі всупереч цільового призначення та заволодіння грунтовим покривом (поверхневим шаром) земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

Разом з тим, слідчим не доведено існування правових підстав для накладення арешту на вказане у клопотанні майно та не надано доказів, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Приймаючи до уваги викладене, та зважаючи на те, що слідчий у своєму клопотанні належним чином не обґрунтував доцільність застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, а також не довів наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0107 площею 1 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка перебуває у приватній власності ОСОБА_4 відмовити.

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя