Справа № 638/9822/23
Провадження № 1-в/638/436/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням про умовно дострокове звільнення від відбування покарання на підставі статті 81 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування клопотання засуджений зазначає, що він відбуває покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)», ним вже відбуто дві третини призначеного покарання в зв`язку з чим просить суд застосувати до нього ст. 81 КК України.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_4 та просить в його задоволенні відмовити, бо згідно матеріалів особової справи засудженого останній характеризується посередньо, на оплачувані роботи згідно довідки бухгалтерії за весь період відбування покарання не виходив, судові витрати, як і інші заборгованості та завдана вчиненим ним кримінальним правопорушенням шкода, ним не погашені.

Засуджений ОСОБА_4 в поданому клопотанні просив суд провести розгляд його клопотання за його відсутності.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, клопотання, матеріали особової справи на засудженого, вважає клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно характеристики, наданої ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» станом на 27.05.2021 року (початок строку відбування покарання в даній колонії) засуджений ОСОБА_4 за попередніми вироками має непогашені судові витрати та інші заборгованості, станом на 27.05.2021 року інформація про відшкодування засудженим вищевказаних витрат та цивільних позові відсутня.

Згідно характеристики, наданої ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» від 08.09.2023 року ОСОБА_4 засуджений вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.05.2021 року за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначене покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання більш суворим покаранням, призначеним вироком Київського районного суду м. Полтави від 25.09.2020 року, менш суворих, призначених за даним вироком та вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.03.2019 року та остаточно призначене ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з 29.01.2019 року з дня його фактичного затримання.

Початок строку: 29.01.2019 року, кінець строку: 29.01.2024 року

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 30.01.2019 року. Під час тримання в державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27) не порушував вимоги режиму тримання. Адміністрацією установи не заохочувався, до праці не залучався.

З 27.05.2021 року відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)». За період відбування покарання вимог режиму відбування покарання не порушував, адміністрацією установи заохочувався 4 рази.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, але позитивного прикладу для інших засуджених не подає. У відношенні до представників адміністрації ввічливий але виконує їх вимоги під контролем. Норм санітарії та особистої гігієни намагається дотримуватися, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.

До праці ставиться посередньо не завжди у повному обсязі виконує доручену роботу.

Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується, виконує роботи із самообслуговування, додержується правил техніки безпеки та пожежної безпеки на виробництві та відділенні соціально-психологічної служби.

Згідно вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.05.2021 року має відшкодувати на користь Державного бюджету України судові витрати за проведену судову експертизу в розмірі 900,00 грн. та на користь ТОВ «Рома» майнову шкоду у розмірі 3081,54 грн. Судові позови до установи не надходили.

Згідно вироку Київського районного суду м. Харкова Полтавської області стягнуто із засудженого на користь ПАТ «Укртелеком» в особі Полтавської філії ПАТ «Укртелеком» 23090,17 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Судові позови до установи не надходили.

Згідно вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.03.2019 року стягнуто із засудженого в дохід держави за проведення судової автотоварознавчої експертизи 429,00 грн., та судовий збір на користь держави у розмірі 768,40 грн. Також, за вказаним вироком має відшкодувати потерпілим завдану матеріальну шкоду у розмірі відповідно: громадянці ОСОБА_5 - 1700,00 грн., громадянці ОСОБА_6 - 3800,00 грн., громадянці ОСОБА_7 - 7005,00 грн., судові позови до установи не надходили.

Станом на 07.09.2023 року інформація про відшкодування засудженим вищевказаних позовів та витрат відсутня.

Згідно довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_4 за період з 25.04.2022 р. по 05.04.2023 року 4 рази йому було оголошено подяку за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правил внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

З довідки, виданої ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)», вбачається, що на даний час (08.09.2023 року) засуджений знаходиться в бригаді 32, на оплачувані роботи не виводився та нарахування заробітної плати на мав.

Згідно з пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» запровадження даного правового інституту, має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої статтею 50 Кримінального кодексу України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у вказаній постанові в пункті 17, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до частини 2 статті 81 Кримінального кодексу України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки, тобто активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та інше.

Не можна вважати сумлінною поведінкою лише формальний факт відсутності у засудженого стягнень, оскільки дотримання вимог режиму відбування покарання є обов`язком засудженого.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання тощо.

Сумлінне ставлення до праці - це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків, покращення кількісних та якісних показників виконуваної роботи, бережне ставлення до обладнання та інструментів, суворе додержання правил техніки безпеки, тощо. Сумлінне ставлення до праці передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, а також відшкодування збитків, заподіяних злочином.

Оскільки закон, як один із критеріїв оцінки виправлення вказує сумлінне ставлення до праці, то у характеристиках на засуджених в обов`язковому порядку повинні відображатися причини, з яких засуджений не працює в Установі або не отримує заробіток (особисте небажання, чи об`єктивна відсутність можливості працевлаштування).

Відповідно до ст. 130 КВК України заходи заохочення застосовуються до засуджених за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених цим Кодексом та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком. Під час прийняття рішення про застосування умовно-дострокового звільнення, повинна вивчатися поведінка засудженого протягом усього строку відбування покарання, його ставлення до вчиненого та до режиму відбування покарання, активну участь у суспільному житті установи виконання покарань.

Відповідно до частини 3 статті 6 КВК України, основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно з частиною 1 статті 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

За весь час перебування в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25) згідно характеристики від 08.09.2023 року, засуджений ОСОБА_4 характеризується посередньо.

Вивчивши дані про особу засудженого ОСОБА_4 , встановлено що він засуджений за вчинення тяжких злочинів та відповідно до довідки УІАЗ при МВС України, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за корисливі злочини проти власності.

Також, матеріали особової справи на засудженого містять довідку, що засуджений ОСОБА_4 на оплачувані роботи не виводився та нарахування заробітної плати на мав.

До праці ставиться посередньо не завжди у повному обсязі виконує доручену роботу.

Добровільно засуджений ОСОБА_4 не відшкодував судові витрати на користь держави згідно вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.05.2021 року та вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.03.2019 року.

Ці факти не дають достатніх підстав дійти твердого переконання та висновку про те, що засуджений за весь період відбування даного покарання довів своє виправлення, а тому суд вважає, що матеріали особової справи засудженого містять сумнівні відомості, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що на даний час не можливо прийняти рішення щодо умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 , в порядку, визначеному статтею 81 Кримінального кодексу України, адже переконаності в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком, немає, а тому його клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 537 ч. 1 п. 2, ч. 4 ст. 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з моменту її оголошення.

Головуючий суддя: