Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

16 листопада 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2023 року про часткове задоволення клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001967 від 04.07.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України, ?

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2023 року частково задоволено клопотання слідчого Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 20 грудня 2023 року із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою. Вказує, що при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту судом не оцінено тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.ч.1,2 ст.307 КК України, що відноситься до тяжкого злочину, за який передбачено покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Зазначає, що на момент затримання ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не похилого віку, тяжкими захворюваннями не хворіє, тому, на його думку, існують підстави вважати, що він отримував кошти від зайняття злочинною діяльністю, тобто від збуту психотропної речовини іншим особам, що свідчить про суспільну небезпечність підозрюваного та підтверджує існування ризиків, зокрема, ризику продовження злочинної діяльності, ухилення від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків тощо.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з можливістю внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника, які заперечили доводам апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 , порушуючи порядок, встановлений ст.ст.6, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовин і прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим слідством обставин, незаконно придбав та зберігав при собі з метою збуту психотропну речовину «метамфетамін», яку 08.08.2023 року близько 18 год. 30 хв., перебуваючи на території АЗС «АВІАС ПЛЮС», що по вул. Будівельників, 11 в м. Рівне, в ході проведення оперативної закупки, незаконно збув ОСОБА_9 за 2000 грн. у поліетиленовому зіп-пакетику у формі кристалічної речовини білого кольору, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/118-23/8735-НЗПРАП від 07.09.2023 року в своєму складі містить психотропну речовину метамфетамін, масою 0,0684 г., обіг якої обмежено відповідно до списку 2 таблиці 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , порушуючи порядок, встановлений ст.ст.6, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діючи повторно, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим слідством обставин, незаконно придбав та зберігав при собі з метою збуту психотропну речовину «метамфетамін», яку 19.10.2023 року близько 17 год. 27 хв., перебуваючи на території АЗС «АВІАС ПЛЮС», що по вул. Будівельників, 11 в м. Рівне, в ході проведення оперативної закупки, незаконно збув ОСОБА_9 за 1500 грн. у поліетиленовому зіп-пакетику у формі світлої кристалічної речовини з рожевим відтінком, яка ззовні схожа на психотропну речовину «метамфетамін».

20 жовтня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.307 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

У відповідності до вимог ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені в ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст.177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Зазначені вимоги закону місцевим судом дотримані.

Як вбачається із матеріалів провадження, які були предметом дослідження судом першої інстанції, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, ступінь його тяжкості, особу підозрюваного, який має на утриманні малолітню дитину, постійне місце проживання та роботи, доглядає за батьками пенсіонерами.

Тому, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчий та прокурор не довели того, що застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. З чим погоджується і колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги прокурора про наявність ризиків незаконного впливу підозрюваного на свідка та ухилення від органів досудового розслідування та суду жодним доказом не доведені, отже є голослівними. Крім того, ухвалою слідчого судді на нього покладено обов`язок утримуватись від спілкування зі свідками, порушення якого може спричинити ініціювання обрання більш суворого запобіжного заходу.

Ризику продовження злочинної діяльності можливо запобігти шляхом застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, що передбачає контроль за поведінкою підозрюваного з боку органів поліції.

Крім того, під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_5 підтвердив, що підозрюваний умов обраного запобіжного заходу не порушує, даних про вплив на свідка, а також внесених до ЄРДР кримінальних провадження за вказаним фактом немає, перешкоди слідству не чинить, а навпаки співпрацює з органом досудового розслідування.

Підозрюваний також наголосив, що він дотримується умов запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та обов`язків, покладених на нього судом і зазначив, що хоч його дитина проживає з колишньою дружиною, однак він спілкується з сином та допомагає йому фінансово, а також доглядає за батьками пенсіонерами, які хворіють.

Отже, враховуючи те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу, колегія вважає, що наявні на даний час обставини та факти свідчать про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням додаткових обов`язків достатньою мірою забезпечить необхідний баланс між правами та інтересами підозрюваного та інтересами досудового розслідування.

Однак, орган досудового розслідування не позбавлений права, в разі недотримання підозрюваним умов цілодобового домашнього арешту звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді і постановлення нової по викладених в апеляційній скарзі доводах прокурора, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 20 жовтня 2023 року про часткове задоволення клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001967 від 04.07.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3