Справа № 359/7231/23
Провадження № 1-кп/359/584/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

16 жовтня 2023 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , особи відносно якої вирішується клопотання ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією з використанням дистанційного зв`язку ВКЗ з КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» в залі суду в клопотання слідчої СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001227, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування 22.05.2023 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Топильна Шполянського району Черкаської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ,

щодо вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

До Бориспільського міськрайонного суду Київської області звернулася слідча СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , за погодженням прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 з вищезазначеним клопотанням.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 18.05.2023, близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_4 проводив час разом з ОСОБА_7 в гаражі, належному потерпілому, що розташований на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 .

В подальшому, 22.05.2023 приблизно о 08 год. 30 хв. ОСОБА_4 шляхом вільного доступу проник на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , після чого шляхом відкриття дверей проник до гаражу де виявив та заволодів речами належними ОСОБА_7 , а саме: мобільним телефоном марки «Xiomi RedmiF 2/32» (imail 1: НОМЕР_2 , imail 2: НОМЕР_3 ), вартістю 1944 гривні, двома електричними кабелями чорного та червоного кольору для запуску акумуляторів, вартістю 156 гривень, електрогрилем марки «Tefal» вартістю 1879 гривень 50 копійок, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 3979 гривень 50 копійок.

Таким чином, дії ОСОБА_4 являють собою суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Підстави для звернення з клопотанням про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру є висновок судово-психіатричного експерта Черкаської філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» №327 від 28.06.2023 у якому зазначено, що «перед скоєнням інкримінованого правопорушення і на момент його скоєння у ОСОБА_4 виявлялися прояви хронічного психічного захворювання у формі параноїдної шизофренії з безперервним перебігом, параноїдними і парафренними симптомами, характерними змінами емоційно-вольової сфери і розладами адаптації, ускладненої зловживанням алкогольними напоями, через що на момент скоєння інкримінованого правопорушення він не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними.

На теперішній час у ОСОБА_4 виявляються прояви хронічного психічного захворювання у формі параноїдної шизофренії з безперервним перебігом, параноїдними і парафренними симптомами, характерними змінами емоційно-вольової сфери і розладами адаптації, ускладненої зловживанням алкогольними напоями, через що він не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, не може самостійно приймати участь при проведенні слідчих дій і при розгляді справи в суді, і за своїм психічним станом потребує поміщення в спеціальний лікувальний заклад з надання психіатричної допомоги з метою обов`язкового лікування та запобіганню вчиненню суспільно-небезпечних діянь.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив суд застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в психіатричному закладі Комунальне підприємство «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради».

Захисник при розгляді клопотання про застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру поклався на розсуд суду.

У судовому засіданні ОСОБА_4 та його законний представник при розгляді клопотання прокурора поклались на розсуд суду. Законний представник також зазначив, що ОСОБА_4 дійсно потребує лікування.

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, вважає його обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Під час допиту в судовому засіданні ОСОБА_4 своєї вини не визнав та відмовився надавати покази щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_4 , його вина у вчиненні злочину повністю доводиться зібраними у справі доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що в травні місяці цього року, точної дати та часу не пам`ятає, він разом із ОСОБА_4 , якого раніше не знав, розпивали спиртні напої у нього в гаражі за адресою: АДРЕСА_3 . Після цього, він провів ОСОБА_4 на вулицю, а сам повернувся додому, хвіртку не зачинив та ліг відпочивати. Через деякий час, як йому стало відомо пізніше, ОСОБА_4 повернувся до його гаража та викрав звідти речі. Останнього затримав сусід ОСОБА_10 , який проживає поряд у будинку під АДРЕСА_4 та який бачив, як ОСОБА_4 з пакетами в руках вийшов з території його домоволодіння. Особисто він сам не бачив, як останній викрадав речі, а дізнався про це вже після того, як ОСОБА_4 затримали.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що проживає за адресою: АДРЕСА_4 , по сусідству з потерпілим. 22 травня цього року, десь о 9 годині ранку, він вийшов на вулицю та збирався їхати у справах. Побачив, як на подвір`ї потерпілого бігає туди сюди, від хати до гаража якийсь чоловік, якого він раніше не бачив і як виявилось пізніше то був ОСОБА_4 .. Останній, тримаючи в руках якісь два чи три пакети, вийшов з домоволодіння потерпілого на вулицю та кудись почав йти. Він також вийшов на вулицю та окликнув ОСОБА_4 , на що останній почав тікати. Він його догнав біля сусідського двору, затримав та викликав поліцію. В подальшому з`ясувалось, що речі, які знаходились в пакетах, належали потерпілому ОСОБА_7 ..

Також прокурором заявлялося клопотання про допит свідка ОСОБА_11 , однак в процесі судового слідства, у зв`язку із неможливістю забезпечення його явки для допиту у суд, в судовому засіданні 16.10.2023 року прокурор відмовився від заявленого клопотання, а сторона захисту погодилася з клопотанням прокурора та не наполягала на допиті вказаного свідка. Інших клопотань про допит свідків, дослідження інших доказів ні стороною обвинувачення, ні стороною захисту не заявлялося.

Крім показань потерпілого та свідка, вина ОСОБА_4 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння також підтверджується:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 22.05.2023 року, відповідно до якої, ОСОБА_7 заявив, що 22.05.2023 року близько 08.30 год. невідомий йому чоловік викрав належні йому речі з гаражу, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.32);

- заявою ОСОБА_7 про дозвіл на проведення працівниками поліції огляду домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого він є (а.с.33);

- протоколом огляду місця події від 22.05.2023 року домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 з ілюстрованою таблицею до протоколу (а.с.34-42);

- протоколом огляду місця події від 22.05.2023 року ділянка місцевості, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , з ілюстрованою таблицею до протоколу. В ході проведення огляду було вилучено: мобільний телефон мари «Хіоmі Redmi A1 2/32» imail 1 : НОМЕР_2 , imail 2 : НОМЕР_3 , два електричних кабелі чорного та червоного кольору для підкурювання акумуляторів, які знаходяться у чорному чохлі, один електрогриль марки «Tefal» марки «GC 241D», одну зелену ковдру, троє порваних штанів, дві пари чоловічих кросівок в порваному стані (а.с.43-53);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.05.2023 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав особу зображену на фото №3, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.60-62);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.05.2023 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 впізнав особу зображену на фото №3, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.63-65);

- висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 2857/23 від 23.05.2023 року, відповідно до якого ринкова вартість досліджуваних об`єктів, з урахуванням зносу, станом на 22.05.2023 могла становити: мобільний телефон марки «Хіоmі Redmi A1 2/32» imail 1: НОМЕР_2 , imail 2: НОМЕР_3 , бувший у використанні - 1944 грн. (одна тисяча дев`ятсот сорок чотири гривні); 2 (два) електричних кабелі чорного та червоного кольору для підкурювання акумуляторів, у чорному чохлі - 156 грн. (сто п`ятдесят шість гривень), електрогриль марки «Tefal» марки «GC 241D», бувший у використанні - 1879,50 грн. (одна тисяча вісімсот сімдесят дев`ять гривень 50 коп.) (а.с.67-72);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.05.2023 року (а.с.74-76);

- висновком судово-психіатричного експерта № 327 від 28.06.2023 року, у якому зазначено, що «перед скоєнням інкримінованого правопорушення і на момент його скоєння у ОСОБА_4 виявлялися прояви хронічного психічного захворювання у формі параноїдної шизофренії з безперервним перебігом, параноїдними і парафренними симптомами, характерними змінами емоційно-вольової сфери і розладами адаптації, ускладненої зловживанням алкогольними напоями, через що на момент скоєння інкримінованого правопорушення він не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. На теперішній час у ОСОБА_4 виявляються прояви хронічного психічного захворювання у формі параноїдної шизофренії з безперервним перебігом, параноїдними і парафренними симптомами, характерними змінами емоційно-вольової сфери і розладами адаптації, ускладненої зловживанням алкогольними напоями, через що він не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, не може самостійно приймати участь при проведенні слідчих дій і при розгляді справи в суді, і за своїм психічним станом потребує поміщення в спеціальний лікувальний заклад з надання психіатричної допомоги з метою обов`язкового лікування та запобіганню вчиненню суспільно-небезпечних діянь (а.с.90-92).

Також в судовому засіданні судом були дослідженні докази, що свідчать про особу ОСОБА_4 .

Указані матеріали досудового розслідування були відкриті сторонам кримінального провадження, відповідно до ст. 290 КПК України, про що свідчить відповідні протоколи та не заперечувалось ними в судовому засіданні. Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, належні, допустимі та достатні, а сукупність зібраних доказів - достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому суд покладає їх в основу судового рішення.

Таким чином, вивчивши та дослідивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми злочинними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

В той же час, згідно висновку судово-психіатричного експерта Черкаської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «ІПСПЕМН МОЗ України» № 327 від 28.06.2023 року (а.с.90-92), наданого на підставі постанови слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , про призначення експертизи, ОСОБА_4 в період коли були скоєні інкриміновані йому дії та в теперішній час страждав та страждає на психічне за захворювання у формі параноїдної шизофренії з безперервним перебігом, параноїдними і парафренними симптомами, характерними змінами емоційно-вольової сфери і розладами адаптації, ускладненої зловживанням алкогольними напоями (F 20.00 за МКХ-10). За своїм психічним станом потребує поміщення в спеціальний лікувальний заклад з надання психіатричної допомоги з метою обов`язкового лікування та запобіганню вчиненню суспільно-небезпечних діянь.

Зазначене вище свідчить про те, що ОСОБА_4 вчинив інкримінований йому злочин у стані неосудності та на даний час є неосудним.

Крім того, на момент судового розгляду, письмових даних щодо одужання ОСОБА_4 з КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради», в якому ОСОБА_4 на теперішній час утримується, до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Суд зазначає, що коло осіб, щодо яких можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, визначено статтею 93 Кримінального кодексу України, а вичерпний перелік видів цих заходів передбачено статтею 94 Кримінального кодексу України, зокрема, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у виді: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом, госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом та госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду.

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Якщо не буде визнано за необхідне застосування до психічно хворого примусових заходів медичного характеру, а також у разі припинення застосування таких заходів, суд може передати його на піклування родичам або опікунам з обов`язковим лікарським наглядом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 503 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 503 КПК України кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються попередня судимість, факт вчинення раніше кримінального правопорушення, за який особу звільнено від відповідальності або покарання, факт застосування до неї примусових заходів медичного характеру. Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України. Однак, ОСОБА_4 не підлягає кримінальній відповідальності, так як під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, він страждав і страждає на даний час на психічне за захворювання у формі параноїдної шизофренії з безперервним перебігом, параноїдними і парафренними симптомами, характерними змінами емоційно-вольової сфери і розладами адаптації, ускладненої зловживанням алкогольними напоями, внаслідок чого перебував в стані неосудності, тобто не міг усвідомлювати свої дії та керуватися ними, у зв`язку з чим до нього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру.

Визначаючи вид примусових заходів медичного характеру, суд враховує обставини вчинення і тяжкість вчиненого діяння, характер і тяжкість захворювання ОСОБА_4 , а також ступінь небезпечності останнього для інших осіб.

Виходячи зі змісту ст. 94 КК України, застосування визначених законом примусових заходів медичного характеру є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до роз`яснень п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч. 1 ст. 94 КК України) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Крім того, в пункті 3 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року визначено, що неосудність та обмежена осудність є юридичними категоріями, а тому визнання особи неосудною (ч. 2 ст. 19 КК України ) чи обмежено осудною (ч. 1 ст. 20 КК України ) належить виключно до компетенції суду. Разом з тим слід враховувати, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК України ), - висновку судово-медичної експертизи. Суди повинні критично оцінювати зазначені висновки з точки зору їх наукової обґрунтованості, переконливості й вмотивованості, оскільки згідно з приписами КПК України ці висновки є доказами у справі, які не мають наперед установленої сили, не є обов`язковими для суду, але незгода з ними має бути вмотивована у відповідних ухвалі, вироку, постанові суду.

За даними висновку, проведеної щодо ОСОБА_4 судово-психіатричної експертизи він визнаний неосудним, виявлені у нього на час вчинення суспільно-небезпечного діяння ознаки психічного розладу у вигляді параноїдної шизофренії з безперервним перебігом, параноїдними і парафренними симптомами, характерними змінами емоційно-вольової сфери і розладами адаптації, ускладненої зловживанням алкогольними напоями (F 20.00 за МКХ-10), позбавляли та позбавляють останнього можливості розуміти свої дії та керувати ними. При цьому експертами рекомендовано поміщення ОСОБА_4 в спеціальний лікувальний заклад з надання психіатричної допомоги з метою обов`язкового лікування та запобіганню вчиненню суспільно-небезпечних діянь.

При вивченні даних про особу ОСОБА_4 , встановлено, що він раніше не судимий, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, схильний до вчинення майнових крадіжок, на момент вчинення суспільно - небезпечного діяння не працював, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра до вчинення кримінального правопорушення не перебував.

Тому суд, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи небезпечність ОСОБА_4 внаслідок його психічного стану для самого себе та інших осіб, а також можливість спричинення іншої істотної шкоди такою особою, вважає, що відносно ОСОБА_4 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом до Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» (м. Полтава, вул. Медична, 1).

Окрім того, враховуючи, що психічне захворювання ОСОБА_4 ускладнене зловживанням алкогольними напоями, до останнього слід застосувати примусове лікування від вживання алкоголю в загальному порядку.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, діє щодо ОСОБА_4 , зважаючи на розгляд іншого кримінального провадження відносно останнього, а тому підстав для обрання до вступу вироку в законну силу іншого запобіжного заходу у суду немає.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту проголошення вироку, тобто 16.10.2023 року.

Процесуальні витрати в розмірі 300 грн. 00 коп. віднести на рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ч. 9 ст. 100, ст. 349, ч. 2 ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. ст. 372, 376, 395, 503, 507, 512, 513, 516 КПК України, ст. 19, ст. ст. 92-94, ч. 4 ст. 185 КК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчої СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні №0001227, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування 22.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом до Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» (м. Полтава, вул. Медична, 1).

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусове лікування від вживання алкоголю в загальному порядку.

Речові докази, після набрання ухвалою суду законної сили, а саме: мобільний телефон марки «Xiomi Redmi A1 2/32» бувший у використанні, два електричні кабелі чорного та червоного кольорів для підкурювання акумуляторів у чохлі, електрогриль марки «Tefal GC 241D», - передані на відповідальне зберігання потерпілому та що перебувають на зберіганні в камері схову речових доказів Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області, - передати та залишити в користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Процесуальні витрати в розмірі 300 грн. за залучення експерта віднести на рахунок Державного бюджету України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Копія ухвали негайно після її проголошення вручається учасникам судового процесу.

Копії ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру після набрання законної сили надіслати на виконання до закладу охорони здоров`я, який надає психіатричну допомогу за місцем проживання особи щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру та в експертну установу, де особа перебувала на обстеженні.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 18.10.2023 року.

Головуючий: ОСОБА_1