Справа № 405/6036/23
провадження № 1-кс/405/3452/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2023 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника-адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого в ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 серпня 2023 року № 0000843 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3, ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 189 КК України, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Миколаєва, зі слів має матір пенсіонера-інваліда ІІ групи, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

старший слідчий в ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив продовжити підозрюваному запобіжний захід - тримання під вартою, посилаючись на обґрунтування пред`явленої підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що викладені у клопотанні та неможливість їх запобіганню, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрюваний та захисник у судовому засіданні надали пояснення згідно яких погодилися з клопотанням, але просили зменшити розмір застави. З ризиками на які посилався прокурор підозрюваний не погодився.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження № 0000843 від 01 серпня 2023за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3, ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 189 КК України.

Мешканець м. Одеса, Одеської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не займаючись і не бажаючи займатися суспільно-корисною працею, спонукаємий корисливим мотивом та метою незаконного збагачення за рахунок чужої власності, а також вчинення злочинних дій пов`язаних із незаконним поводженням зі зброєю, на початку серпня 2023 року став на шлях реалізації своїх злочинних намірів.

Будучи раніше судимим, маючи тісні зв`язки серед ув`язнених, що відбувають покарання у виправних колоніях, а також інших осіб, що мають відношення до вчинення систематичних злочинів (як активних кримінальних знайомств ОСОБА_4 ), а також будучи впевненим у систематичній допомозі свого брата ОСОБА_8 як діючого військового, що має постійний доступ до зброї, боєприпасів та вибухівки різних видів, настирливо виношуючи злочинний план щодо утворення організованої злочинної групи, діяльність якої направлена на особисте збагачення почав дії пов`язанні із підбором майбутніх учасників даного злочинного угрупування та розроблення злочинного плану щодо вчинення систематичних кримінальних правопорушень.

У зазначений вище період часу, для досягнення свого злочинного задуму, для постійного вчинення кримінальних правопорушень, функціонування організованої злочинної групи, обравши одним із видів їхньої злочинної діяльності незаконне поводження зі зброєю, втягнув у таку діяльність свого брата ОСОБА_8 та свою співмешканку ОСОБА_9 , як осіб, які перші увійшли до складу створеної ОСОБА_4 організованої групи.

З цією метою, на початку серпня 2023 року, точної дати під час проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , довівши свої злочинні плани до вищевказаних осіб, запропонував їм, як спосіб незаконного отримання прибутку спільну участь у здійсненні систематичної злочинної діяльності.

Спонукаємі корисливим мотивом і метою незаконного збагачення, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи неправомірність пропозиції ОСОБА_4 , надали свою згоду, вступивши, тим самим, з ним у злочинну змову на спільну реалізацію протиправних намірів.

Отже, за вказаних обставин, залучивши зазначених осіб до вчинення у майбутньому спільної протиправної діяльності, ОСОБА_4 , тим самим, напочатку серпня 2023 року, створив злочинну групу у складі його самого, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Для надання членами групи організованої форми співучасті, згуртування їх в стійке об`єднання для досягнення єдиного злочинного результату протиправної, систематичної злочинної діяльності, пов`язаної із незаконною торгівлею зброєю та боєприпасами, ОСОБА_4 , поклавши на себе функції організатора і керівника групи, розробив схему (план) подальшої злочинної діяльності, очолюваної ним групи.

Поінформувавши ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , як учасників групи, щодо наявності такої схеми та її змісту, ОСОБА_4 отримав їх згоду на її виконання.

Дана схема передбачала:

?пошукова діяльність, спрямована на знаходженням осіб (так званих клієнтів), із числа раніше судимих (знайомих ОСОБА_4 ), або таких, які всиляють довіру особисто ОСОБА_4 для подальшої домовленості та збуту їм вогнепальної зброї, боєприпасів або вибухових пристроїв;

?пошукова діяльність направлена на систематичне постачання організованій групі різного виду зброї, боєприпасів, вибухових пристроїв, яку замовляють так звані «клієнти»;

?доставлення (транспортування) виявленої зброї, боєприпасів та вибухівки до місця їхнього зберігання (конспіруючи таке перевезення), а згодом і до місця запланованої зустрічі із «клієнтом» для подальшого збуту;

?ретельне планування злочину вибір місця тимчасового зберігання зброї (як правило місце мешкання ОСОБА_4 та ОСОБА_9 ), а також сприятливого моменту (дня, часу, місця зустрічі) для її збуту;

?розподіл між учасниками групи злочинних функцій напередодні реалізації протиправних намірів,

?безпосереднє вчинення незаконних дій пов`язаних із збутом вогнепальної зброї, боєприпасів або вибухівки, тобто збуту;

?конспірація злочинної діяльності, систематичне спостереження за місцем, що було обрано для здійснення зустрічі з «клієнтом», здійснення візуального спостереження за такою зустріччю для миттєвого попередження усіх співучасників про можливу небезпеку та викриття їх протиправної діяльності;

?організоване залишення місця злочину із грошовими коштами, що були отримані за продаж зброї, боєприпасів;

?розподіл між учасниками групи матеріальних цінностей, здобутих злочинним шляхом;

?ретельне планування та розподіл злочинних функцій кожного із учасників організованої злочинної групи у разі виникнення умислу на вчинення інших видів злочинів, направлених на незаконне збагачення кримінальних правопорушників.

Отже, напочатку серпня 2023 року, точної дати слідством не встановлено, за вказаних обставин, ОСОБА_4 була створена і готова діяти злочинна група у складі 3-ох осіб: його самого, як організатора і керівника злочинної групи, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 активних учасників, виконавців, які домовилися про спільну, узгоджену, заздалегідь сплановану протиправну діяльність, направлену на досягнення єдиного злочинного результату, відомого кожному учаснику групи, об`єднаних єдиним наміром на систематичне вчинення тяжких злочинів корисливого спрямування, наперед спланованих і схвалених всіма учасниками групи з попереднім розподілом їх злочинних функцій та обов`язкову ретельну попередню підготовку до вчинення кожного злочину.

За вищевказаними ознаками дане злочине об`єднання являлося організованою злочинною групою, учасники якої були націлені на досягнення єдиного для них злочинного результату отримання грошових коштів шляхом вчинення протиправних дій пов`язаних із незаконним поводженням зі зброєю, боєприпасами або вибухівкою, а саме їх збутом.

Реалізовуючи протиправні наміри, члени організованої групи у складі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , очолювані останнім, 18 серпня 2023 року перебуваючи у м. Одеса здійснили незаконний збут вогнепальної зброї та боєприпасів. Вказаний факт кримінального правопорушення, вчинений членами даної організованої групи за наступних обставин:

1. Під час проведення досудового розслідування за матеріалами вказаного кримінального провадження встановлено, що зазначені вище особи, які входили до складу створеної та очолюваної ОСОБА_4 злочинної групи, притримуючись відомого усім учасниками злочинного плану, реалізовуючи свої злочинні наміри, з метою власної незаконної наживи, розподіливши між собою злочинні функції, розпочали підготовку до вчинення першого епізоду злочинної діяльності. Вказана, початкова діяльність полягала у підшуканні клієнтів яким можливо було продати вогнепальну зброю, а також безпосереднього придбання самої зброї, боєприпасів, вибухівки.

Маючи ряд кримінальних зав`язків, серед осіб, які входять до кола кримінального елементу, ведучи злочинну діяльність, ОСОБА_4 особисто, взяв на себе пошук клієнтів, яким він та учасники його групи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 можуть продати зброю, отримавши при цьому злочинний прибуток.

Будучи раніше знайомий з ОСОБА_10 , як з чоловіком з яким раніше відбував покарання перебуваючи у виправній колонії, запропонував останньому про можливість збуту ОСОБА_10 зброї та боєприпасів у разі такої необхідності. Крім цього, додатково, повідомивши ОСОБА_10 , що при необхідності, він та його поплічники мають зброю різного типу, а у разі конкретного замовлення, зможуть дістати будь-яку зброю.

На момент розмови, яка проходила між ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , останній запропонував придбати у них вогнепальну зброю та боєприпаси, а саме автомат системи Калашникова (АК-74) калібром 5,45 мм. бойові припаси, патрони калібру 5,45х39 мм зі сталевим сердечником. Дана пропозиція зацікавила ОСОБА_10 , який в подальшому надав свою згоду на придбання даної зброї та боєприпасів.

Притримуючись злочинного плану за відома та згоди інших учасників злочинної групи ОСОБА_8 , як активний учасник такої групи за невстановлених під час досудового розслідування обставин, діючи умисно, узгоджено з ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу в порушення вимог п. п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України №2471-ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ №576 від 17.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, придбав (отримав у володіння та розпорядження) 30 (тридцять) бойових припасів, а саме, патронів калібру 5,45х39 мм зі сталевим сердечником, а також автомат системи «Калашникова (АК-74)», калібру 5,45-мм. В подальшому, виконуючи свої злочинні функції як одного із учасників злочинної групи, за невстановлених обставин перевіз придбанні ним зброю та боєприпаси до м. Одеси.

Придбану ОСОБА_8 зброю, до моменту її збуту, учасники злочинного угрупування, перенесли до місця проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , квартири АДРЕСА_3 , де незаконного зберігали до моменту здійснення збуту.

Маючи придбану ними вогнепальну зброю та боєприпаси, виконуючи наступний етап вчинення ними кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , за відома інших учасників угрупування, 17.08.2023 з власного мобільного терміналу, зателефонував ОСОБА_10 , де під час розмови між собою, домовилися на прибуття останнього до м. Одеси 18 серпня 2023 року для безпосереднього здійснення незаконного збуту зброї та боєприпасів про, які домовлялися раніше. Грошовою сумою, яка визначалась як оплата за зброю та боєприпаси було визначено 38000 гривень.

Наступного дня, притримуючись спільних домовленостей, ОСОБА_10 (який надав добровільну згоду на участь у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій для документування злочинної діяльності ОСОБА_4 ) на автомобілі марки «Шкода», державний номерний знак « НОМЕР_1 » приїхав до м. Одеси.

Прибувши до Одеси ОСОБА_4 та ОСОБА_10 18.08.2023 о 20 год. 15 хв. зустрілись неподалік місця проживання ОСОБА_4 ( у АДРЕСА_4 . Під час зустрічі з ОСОБА_10 , ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_9 , якій надав вказівку винести на вулицю, замасковані раніше (шляхом їх пакування до картонних коробок) автомат та патрони.

Так, 18.08.2023 о 20 год. 20 хв. 18.08.2023, діючи умисно та організовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу в порушення вимог п. п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України №2471-ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ №576 від 17.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, здійснив незаконний збут 30 (тридцяти) бойових припасів, а саме, патронів калібру 5,45х39 мм зі сталевим сердечником, а також автомат системи «Калашникова (АК-74)» 5,45-мм за грошові кошти в сумі 38000 грн., які ОСОБА_10 заплатив за дану зброю та боєприпаси.

Зброю, яка знаходилася у коробках, на прохання ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 поставили до багажного відділення автомобіля на якому приїхав ОСОБА_10 . На прохання ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 відкрили дані коробки, демонструючи ОСОБА_10 придбану ним зброю та боєприпаси. Впевнившись у реальності придбаної зброї, ОСОБА_10 передав ОСОБА_9 , обумовлену суму.

Отримавши грошові кошти, за здійснення збуту вогнепальної зброї та бойових припасів, учасники організованої злочинної групи створеної та очолюваної ОСОБА_4 обернули у свою власність, розподіливши їх між собою, розпорядилися на власний розсуд.

Продовжуючи втілювати у реальність свій злочинний задум на вчинення систематичної злочинної діяльності з метою власної наживи, ОСОБА_4 , за узгодженням із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у період з 19.08.2023 по 24.08.2023 розпочав підготовку до наступного епізоду злочинної діяльності групи.

У зазначений вище період часу, для досягнення свого злочинного задуму, чергового вчинення кримінального правопорушення, вдруге обрав одним із видів їхньої злочинної діяльності незаконне поводження зі зброєю, а крім цього - вимагання грошових коштів (як новий злочинний задум для подальшої діяльності його організованої злочинної групи). Розуміючи про неможливість втілення оновленого злочинного задуму даним складом злочинної групи, використовуючи свого брата ОСОБА_8 , який являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , за відома та згоди ОСОБА_9 , втягнув, через ОСОБА_8 у таку діяльність близьких знайомих останнього, військовослужбовців, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 та військовослужбовця військової частини НОМЕР_3 - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як осіб, які увійшли до складу створеної та керованої ОСОБА_4 організованої групи у зазначений вище період часу.

З цією метою, у період з 19.08.2023 по 24.08.2023, точної дати та часу під час проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , як особисто так і через ОСОБА_8 довівши свої злочинні плани до вищевказаних осіб, запропонував їм, як спосіб незаконного отримання прибутку спільну участь у здійсненні систематичної злочинної діяльності.

Спонукаємі корисливим мотивом і метою незаконного збагачення, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , як дієві учасники злочинного угрупування ознайомившись із новим злочинним задумом, а ОСОБА_12 та ОСОБА_11 із усією злочинною схемою, усвідомлюючи неправомірність пропозиції ОСОБА_4 , надали свою згоду, вступивши, тим самим, з ним у злочинну змову на спільну реалізацію протиправних намірів.

Отже, за вказаних обставин, залучивши зазначених осіб до вчинення у майбутньому спільної протиправної діяльності, ОСОБА_4 , тим самим, у період з 19.08.2023 по 24.08.2023, змінив склад злочинної групи, залучивши до її постійного функціонування ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Згуртувавшись в стійке об`єднання для досягнення єдиного злочинного результату протиправної, систематичної злочинної діяльності, пов`язаної із незаконною торгівлею зброєю та боєприпасами, ОСОБА_4 , залишивши собі функції організатора і керівника групи, вніс корективи до схеми (плану) подальшої злочинної діяльності, очолюваної ним групи, доповнивши її ще декількома видами кримінальних діянь, які полягали у здійсненні вимагання грошових коштів у осіб так званих «клієнтів», яким вони мають на меті збути вогнепальну зброю та викрадення зброї, боєприпасів або вибухівки, яку незадовго учасники угрупування збули, отримавши при цьому прибуток.

Оновивши дієву злочинну схему, доповнивши її додатковими функціями для активних учасників та поінформувавши ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , щодо наявності такої схеми та її змісту, ОСОБА_4 отримав їх згоду на її виконання.

Тобто в період з 19.08.2023 по 24.08.2023, точної дати слідством не встановлено, за вказаних обставин, ОСОБА_4 (за активної підтримки та допомоги його брата ОСОБА_8 ) був оновлений склад злочинної групи у складі 5-ти осіб: його самого, як організатора і керівника, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 активних учасників, виконавців, які домовилися про спільну, узгоджену, заздалегідь сплановану протиправну діяльність, направлену на досягнення єдиного злочинного результату, відомого кожному учаснику групи, об`єднаних єдиним наміром на систематичне вчинення тяжких злочинів корисливого спрямування, наперед спланованих і схвалених всіма учасниками групи з попереднім розподілом їх злочинних функцій та обов`язкову ретельну попередню підготовку до вчинення кожного злочину.

Відповідно до оновленої злочинної схеми відомої усім учасниками злочинної групи, щодо діяльності пов`язаної із незаконним поводженням з вогнепальною зброєю, боєприпасами та вибухівкою, а саме їх носінням, придбанням, зберіганням та збутом, ОСОБА_4 та іншими учасниками групи було розроблено злочинний план, щодо заволодіння грошовими коштами «клієнта» (особі якій учасники групи мають на меті збути зброю) шляхом вимагання грошових коштів, а згодом і заволодіння зброєю та боєприпасами, які продали заздалегідь відповідній особі.

Відповідно до оновленої злочинної схеми, учасники даного угрупування, відповідно до розподілених функцій, мали на меті здійснити збут вогнепальної зброї особі отримавши за це грошові кошти. Після чого, притримуючись злочинного плану, слідкуючи за особою, зупинити його автомобіль куди і було поміщено вогнепальну зброю збуту ними годиною раніше. Під виглядом військового патруля, заблокувати автомобіль та його водія, з метою проведення огляду автомобіля та подальшого виявлення в ньому вогнепальної зброї. Згодом злочинна схема передбачала пред`явлення особі вимог, щодо передачі власних грошових коштів на користь учасників групи, а у разі відмови, погроза виклику поліції та подальше притягнення особи до кримінальної відповідальності за незаконне зберігання зброї. Після втілення у життя злочинного плану, щодо отримання грошових коштів шляхом їх вимагання для досягнення позитивного для групи результату, вчинення подальших злочинних дій, пов`язаних із викраденням (прямим заволодінням) вогнепальної зброї у особи «клієнта» яку було продано ними ж незадовго до викрадення. Обернувши викрадену ними зброю у свою власність, учасники злочинної групи відповідно до злочинного плану, мали на меті передати її ОСОБА_4 , для подальшого продажу іншому «клієнту».

Реалізовуючи протиправні наміри, члени організованої групи у складі ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , очолювані останнім, 25 серпня 2023 року перебуваючи у м. Одеса здійснили незаконний збут вогнепальної зброї, за наступних обставин:

2. Під час проведення досудового розслідування за матеріалами вказаного кримінального провадження встановлено, що зазначені вище особи, які входили до складу створеної та очолюваної ОСОБА_4 злочинної групи, притримуючись відомого усім учасниками злочинного плану, реалізовуючи свої злочинні наміри, з метою власної наживи, розподіливши між собою злочинні функції, розпочали підготовку до вчинення чергового епізоду злочинної діяльності. Вказана, початкова діяльність полягала у підшуканні клієнтів яким можливо було продати вогнепальну зброю, а також безпосереднього придбання самої зброї, боєприпасів, вибухівки.

Опираючись на попередній злочинний досвід, а саме факт першого збуту зброї та патронів ОСОБА_10 , який мав місце 18.08.2023, ОСОБА_4 за відома та згоди усіх учасників прийняв рішення, запропонувати ОСОБА_10 у черговий раз придбати зброю у нього та членів його групи. Для цього, останній зателефонував на особистий телефон ОСОБА_10 і отримавши його згоду про необхідність придбання зброї, запропонував придбати автомати системи «Калашникова» та американського виробництва системи «М-16» або будь-яку іншу зброю іноземного виробництва. Домовившись попередньо з ОСОБА_10 , днем зустрічі для збуту зброї, ОСОБА_4 було вибрано 25.08.2023, а місцем зустрічі, відповідно м. Одеса.

Притримуючись злочинного плану за відома та згоди інших учасників злочинної групи ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , як активні учасники такої групи за невстановлених під час досудового розслідування обставин, діючи умисно, узгоджено з ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу в порушення вимог п. п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України №2471-ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ №576 від 17.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, 25.08.2023 придбали (отримали у володіння та розпорядження) кулемет іноземного виробництва системи «Браунінг», калібру 12,7 мм. В подальшому, цього ж дня, виконуючи свої злочинні функції як активних учасників злочинної групи, на автомобілі марки «KIA», державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_8 перевезли придбану ними зброю до м. Одеси, попередньо замаскувавши її.

Придбану та перевезену ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 зброю, до моменту її збуту, учасники злочинного угрупування, перенесли до місця проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , квартири АДРЕСА_5 , де незаконного зберігали до моменту здійснення збуту.

Маючи придбану ними вогнепальну зброю та боєприпаси, виконуючи наступний етап вчинення ними кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , за відома інших учасників угрупування, 25.08.2023 з власного мобільного терміналу, зателефонував ОСОБА_10 , де під час розмови між собою, домовилися на прибуття останнього до м. Одеси 25 серпня 2023 року для безпосереднього здійснення незаконного збуту зброї. У розмові ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_10 про можливість продажу йому вогнепальної зброї у вигляді кулемету іноземного виробництва системи «Браунінг», а грошовою сумою, яка визначалась як оплата за зброю та боєприпаси було названо 4500 доларів США. Отримавши згоду ОСОБА_10 щодо купівлі даного виду зброї та оплати заявленої ОСОБА_4 суми, останній попередив про очікування ОСОБА_10 у АДРЕСА_6 .

Цього ж дня, притримуючись спільних домовленостей, ОСОБА_10 (який надав добровільну згоду на участь у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій для документування злочинної діяльності злочинної групи очолюваної ОСОБА_4 ) на автомобілі марки «Ніссан», державний номерний знак « НОМЕР_5 », маючи при собі грошові кошти у сумі 7000 доларів США (які отримав в рамках його участі у проведенні негласних слідчих (розшукових) діях) о 15 год 20 хв. приїхав до Одеси.

Прибувши до Одеси ОСОБА_4 та ОСОБА_10 зустрілися о 15 год 33 хв. поблизу будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_6 . Зустрівшись на зазначеному місці, ОСОБА_4 , сів до автомобіля ОСОБА_10 , після чого разом, вони направилися до будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_7 .

Вийшовши з автомобіля ОСОБА_4 , направився до 4 під`їзду зазначеного вище будинку, а ОСОБА_10 у той момент залишився чекати його у авто. Саме у цей момент, притримуючись злочинного плану, інші активні учасники злочинного угрупування ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , перебуваючи, неподалік, у автомобілі «KIA» номерний знак НОМЕР_4 на якому приїхали до Одеси, отримавши сигнал від ОСОБА_4 , а також детальний опис зовнішності ОСОБА_10 та його авто, розпочали візуальне спостереження за ним, для здійснення постійного візуального контролю переміщення ОСОБА_10 , а згодом і його переслідування для зупинки.

О 15 год 45 хв. з під`їзду будинку вийшов ОСОБА_4 тримаючи в руках кулемет, який заздалегідь був замаскований (обгорнутий у тканину) зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 , яка несла окремі частини даного кулемету, що були поміщені у мішок білого кольору. Підійшовши до автомобіля ОСОБА_10 , поклали кулемет до багажного відділення машини та перебуваючи поряд у трьох, розгорнули маскувальні тканини та мішок, для демонстрації наявності вогнепальної зброї ОСОБА_10 та перевірки її справжності. Згодом, ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , сіли до салону автомобіля де ОСОБА_10 передав ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 4500 доларів США. Зазначені вище дії, щодо перенесення зброї до авто ОСОБА_10 та подальшого розрахунку останнім, ретельно спостерігалися іншими учасниками злочинної групи ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Тобто, 25.08.2023 о 15 год. 45 хв., діючи умисно та організовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу в порушення вимог п. п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України №2471-ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ №576 від 17.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, ОСОБА_4 здійснив незаконний збут кулемету системи «Браунінг» 12,7-мм за грошові кошти в сумі 4500 доларів США, які ОСОБА_10 заплатив ОСОБА_4 , за дану зброю, та в свою чергу ОСОБА_4 , передев вказані кошти ОСОБА_9 .

Отримавши грошові кошти, за здійснення збуту вогнепальної зброї та бойових припасів, учасники організованої злочинної групи створеної та очолюваної ОСОБА_4 обернули у свою власність, розподіливши їх між собою.

3) Продовжуючи свої злочинні дії, направленні на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 , учасники злочинної групи, притримуючись раніше розробленого та узгодженого усіма членами плану, розпочали другий етап вчинення такого плану, що пов`язаний із злочинними діями щодо зупинки автомобіля ОСОБА_10 та подальшого вимагання у нього грошових коштів, обравши як привід вимагання ситуацію, яка склалася перед цим, а саме придбання ним зброї без передбаченого на те законом дозволу, погрожуючи при цьому так званим розкриттям та передачі його до поліції для притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Після отримання від ОСОБА_10 грошових коштів за збутий ними кулемет, ОСОБА_4 , вийшовши з авто ОСОБА_10 , попередивши при цьому своїх співучасників злочину про завершення угоди та необхідність втілення подальшого плану щодо заволодіння грошовими коштами ОСОБА_10 . Своїм поплічникам, ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_10 , має при собі велику суму грошей, яку особисто бачила ОСОБА_13 під час відрахування 4500 доларів США ОСОБА_10 , які він віддав ОСОБА_4 , за кулемет, та в свою чергу ОСОБА_4 , передав вказані кошти ОСОБА_9 .

Виконуючи свої злочинні функції, відповідно до плану ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , здійснюючи спостереження за ОСОБА_10 , повільно рухалися за ним на транспортному засобі марки «KIA», моделі «SORENTO», державний номерний знак НОМЕР_4 , для подальшої його зупинки. Однак, змінили тактику свого злочинного плану, у зв`язку із самостійною зупинкою ОСОБА_10 свого автомобіля для проведення швидкого ремонту.

Згодом, через невеликий проміжок часу, до ОСОБА_10 прийшов ОСОБА_4 , якому ОСОБА_10 розповів про виниклу у нього несправність авто та неможливість подальшого пересування на ньому. Розуміючи це, та ситуацію, яка склалася з поломкою авто ОСОБА_10 , яка полегшує дії злочинної групи щодо зупинки авто ОСОБА_10 , ОСОБА_4 надає ОСОБА_10 обіцянку допомогти, а саме зателефонувати знайомив майстрам, які можуть провести швидкий ремонт автомобіля. Однак, розуміючи позитивність ситуації, що склалася, телефонує ОСОБА_8 , який у той момент разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перебували неподалік та повідомляє йому про несправність автомобіля ОСОБА_10 , та неможливість здійснення подальшого його руху.

Почувши це ОСОБА_8 , розцінюючи дзвінок ОСОБА_4 як сигнал до початку активних дій злочинного плану, разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , одягнувшись при цьому попередньо у військову форму, для введення в оману ОСОБА_10 , втрьох підійшли до останнього.

Опинившись біля ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , будучі обізнаний у злочинний задум, виконуючи покладенні на нього злочинні функції поцікавився у ОСОБА_10 , що сталося та попросив особисті документи, пояснюючи це тим, що в країні на даний момент відбувається війна, а вони як військові здійснюють перевірку певного кола осіб. Не розуміючи ОСОБА_12 , а також не сприймаючи усіх трьох як представників правоохоронних органів, ОСОБА_10 відмовився від надання своїх документів.

В подальшому, підтримуючи свого товариша, ОСОБА_8 , як активний учасник злочинного угрупування виконуючи роль виконавця, повідомив ОСОБА_10 , про виниклу необхідність оглянути його авто. Під час здійснення візуального огляду авто ОСОБА_10 усі втрьох нібито помічають кулемет, що перебуває в середині автомобіля ОСОБА_10 , знаючи про його наявність всередині авто достовірно.

В подальшому, діючи відповідно до розробленого плану, ОСОБА_8 , повідомив ОСОБА_14 , про факт виклику ним працівників поліції, так як вважає, що ОСОБА_10 незаконно перевозить вогнепальну зброю, яку вони ж як учасники злочинного угрупування збули останньому годиною раніше. Перебуваючи біля ОСОБА_10 впродовж 10 хвилин, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , забороняють ОСОБА_10 покидати місце розташування його авто, неодноразово повторюючи йому про поліцію, яку вони нібито викликали, розуміючи при цьому, що саме вказані слова являються психологічним тиском на ОСОБА_10 , знаючи при цьому незаконність дій ОСОБА_10 стосовно кулемета, який перебуває у нього в автомобілі, з метою зламання його морального опору, та подальшого висування вимоги щодо передачі їм грошових коштів.

Однак, помічаючи наряд патрульної поліції, які наближалися до центру події, що утворилися між учасниками конфлікту, розуміючи про подальшу неможливість пред`явлення вимоги грошових коштів ОСОБА_10 через появу поліцейських, перестають вчиняти будь-які дії, які запланували відповідно до узгодженого ними усіма плану.

Після приїзду поліцейських до місця розмови з ОСОБА_10 , учасники злочинної групи ( ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ), одразу поїхали, а ОСОБА_4 повідомили про неможливість втілення злочинного задуму та доведення запланованого злочину до кінця, у зв`язку з появою біля ОСОБА_10 співробітників патрульної поліції.

4) Крім цього, після отримання від ОСОБА_10 грошових коштів за збутий ними кулемет, а також здійснення усіх злочинних дій направлених на здійснення вимагання грошових коштів у ОСОБА_10 , учасники організованої злочинної групи, відповідно до розробленого плану мали на меті заволодіти, здійснити викрадення вогнепальної зброї, а кулемету системи «Браунінг», який і продали останньому раніше.

Тобто, опинившись біля ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , будучи обізнаний у злочинний задум, виконуючи покладенні на нього злочинні функції поцікавився у ОСОБА_10 , що сталося та попросив особисті документи, пояснюючи це тим, що в країні на даний момент відбувається війна, а вони як військові здійснюють перевірку певного кола осіб. Не розуміючи ОСОБА_12 , а також не сприймаючи усіх трьох як представників правоохоронних органів, ОСОБА_10 відмовився від надання своїх документів.

В подальшому, підтримуючи свого товариша, ОСОБА_8 , як активний учасник злочинного угрупування, повідомив ОСОБА_10 , про виниклу необхідність оглянути його авто. Під час здійснення візуального огляду авто ОСОБА_10 усі втрьох нібито помічають кулемет, що перебуває в середині автомобіля ОСОБА_10 , знаючи про його наявність всередині авто достовірно та маючи на меті здійснити викрадення вказаного кулемету, заволодівши ним відкритим шляхом, після отримання ними грошових коштів від ОСОБА_10 .

В подальшому, діючи відповідно до розробленого плану, ОСОБА_8 , повідомив ОСОБА_14 , про факт виклику ним працівників поліції, так як вважає, що ОСОБА_10 незаконно перевозить вогнепальну зброю, яку вони ж як учасники злочинного угрупування збули останнього годиною раніше. Перебуваючи біля ОСОБА_10 впродовж 10 хвилин, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , забороняють ОСОБА_10 покидати місце розташування його авто, неодноразово повторюючи йому про поліцію, яку вони нібито викликали, розуміючи при цьому, що саме вказані слова являються психологічним тиском на ОСОБА_10 , знаючи при цьому незаконність дій ОСОБА_10 стосовно кулемета, який перебуває у нього в автомобілі, з метою зламання його морального опору, та подальшого висування вимоги щодо передачі їм грошових коштів, а після їх отримання і заволодіння вогнепальною зброєю.

Однак, помічаючи наряд патрульної поліції, які наближалися до центру події, що утворилися між учасниками конфлікту, розуміючи про подальшу неможливість пред`явлення вимоги передачі грошових коштів ОСОБА_10 , неможливості здійсненні викрадення кулемету, через появу поліцейських, перестають вчиняти будь-які дії, які запланували відповідно до узгодженого ними усіма плану.

Після приїзду поліцейських до місця розмови з ОСОБА_10 , учасники злочинної групи ( ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ), одразу поїхали, а ОСОБА_4 , який в свою чергу повідомив ОСОБА_9 , повідомили про неможливість втілення злочинного задуму та доведення злочину до кінця, у зв`язку з появою біля ОСОБА_10 співробітників патрульної поліції.

26.08.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 263 КК України, та в подальшому 21.09.2023 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру за ч. 2, ч. 3, ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 189 КК України. Та до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном до 23.10.2023 року (а.к. 86- 93).

28.08.2023 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, з 28.08.2023 до 23.10.2023 року.

Постановою керівника Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_15 від 17.10.2023 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №000843 від 01.08.2023 продовжено до 26.11. 2023 року.

Щодо обґрунтованості підозри:

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановив, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3, ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 189 КК України. Його причетність до оголошеної підозри підтверджується протоколом огляду місця події (а.к. 19), протоколом допиту свідка (а.к. 39), протоколом допиту свідка (а.к. 40), протоколом допиту свідка (а.к. 43), протоколом допиту свідка (а.к. 56), висновком експерта (а.к. 57), висновком експерта (а.к. 58), протоколами про проведення НСРД (а.к. 59, 60, 6164, 65-77, 80-84), повідомленням про підозру (а.к. 86-93).

За практикою ЄСПЛ розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини ( надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Рівень обґрунтованості, доведеності підозри (обвинувачення) має корелюватися зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають (можуть бути пов`язані) із прийняття відповідного процесуального рішення (вчинення процесуальної дії): чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. При цьому стандарти доказування (переконання) поступово зростають з перебігом ефективного розслідування та потребують більш глибокого обґрунтування, що повного мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку.

Слідчий суддя також зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованості підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv. UnitedKingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин даного клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про продовженнязапобіжного заходу у виді тримання під вартою, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Таким чином, наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_4 міг вчинити ч. 2, ч. 3, ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 189 КК України.

ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Крім того, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 262 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

Також, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом (ст. 2 КК України).

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Щодо ризиків передбачених ст. 177 КПК України:

метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого підозрюваному правопорушення, на даний час існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 ухилятись від кримінальної відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду, маючи при цьому всі можливості та засоби. Усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована, у разі ухвалення обвинувального вироку, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3, ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 262, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 189 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років.

У справі "Ілійков проти Болгарії", зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що наведені у клопотанні слідчого обставини у сукупності дають достатні підстави вважати наявним та обґрунтованим ризик переховування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, підозрюваний може незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні. Встановлення об`єктивних обставин вчинення кримінального правопорушення, можливе в тому числі шляхом проведення допитів. Таким чином, є достатньо підстав вважати, що для мінімізації негативних наслідків для себе, підозрюваний, використовуючи вплив на учасників кримінального провадження з метою зміни їх показів або перешкоджання безпосереднього дослідження судом їх показів як це передбачено ст. 23 КПК України, має можливість незаконно впливати на свідків. Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

За таких обставин, оскільки допит свідків на стадії судового розгляду у цьому кримінальному провадженні ще не здійснено, то слідчий суддя погоджується з тим, що доведеним є ризик незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_4 на свідків в даному кримінальному провадженні, з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.

Також, слідчим у клопотанні про продовження запобіжного заходу та прокурором у судовому засіданні з розгляду даного клопотання доведено наявність ризику передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Отже, ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які мали місце та були враховані при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати на даний час та не вичерпались і будуть продовжувати мати місце у випадку перебування ОСОБА_4 на волі.

Викладене у своїй сукупності, свідчить, що заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися, завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою наразі неможливе у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих дій, а саме: повідомити про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру учасникам кримінального провадження та провести за їх участі ряд слідчих (розшукових) дій; виконати інші необхідні слідчі дії в яких виникне необхідність; у повному обсязі зібрати характеризуючи дані на підозрюваних; виконати вимоги ст.290 КПК України. Зазначені слідчі та процесуальні дії необхідні для повного та всебічного з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Вказане свідчить, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Частиною ч.3 ст.199 КПК України визначено, що в клопотанні про продовження строку тримання під вартою мають бути вказані обставини, які свідчать, про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства» запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирається за наявності підстав вважати, що інші запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України і його належної поведінки.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, коженмає право на свободу та особистунедоторканість. Нікого не може бути позбавленосвободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законнийарештабозатримання особи, здійснене з метою допровадженняїїдо компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, суд приходить до переконання, що враховуючи: характер кримінального правопорушення, його тяжкість, обізнаність підозрюваного про коло свідків у справі, резонанс справи є всі підстави для висновку, що в даному випадку суспільний інтерес перевалює над презумпцією невинуватості і виправдовує такий спосіб втручання в особисту свободу особи, як застосування тримання під вартою.

Рішенням ЄСПЛ у справі «Воляник проти України» від 02 жовтня 2014 року зазначено, що допустимими для взяття й утримання особи під вартою є наявність таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Разом з тим, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Дослідивши докази, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, відзначає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

При цьому, прошу слідчий суддя оцінює суворість можливого покарання та особу підозрюваного і визнати за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Таким чином, продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою за вказаних обставин справи, серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, характеризуючи даних на підозрюваного та насамперед обставин і характеру вчиненого злочину, на думку слідчого судді, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому усі наведені обставини у їх сукупності, не дають достатніх підстав застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою в межах строку досудового розслідування

З урахуванням зазначеного клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 197, 199 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто з 12 год. 00 хв. 19.10.2023 року до 12 год. 00 хв. 26.11.2023 року.

Визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 214 720 грн., які необхідно внести на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26241445, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002505. Призначення платежу: забезпечення виконання рішення згідно статті 182 КПК України по справі № 0000843 від 01.08.2023 року.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 - з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 в строк до 26.11.2023 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожного вимогою до слідчого, прокурора та слідчого судді або суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні, як особисто, так і черех третіх осіб за вийнятком участі в процесуальних діях та у суді;

5) здати на зберігання до відповідного територіального органу Управління Державної міграційної служби свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 182 КПК України у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Строк дії ухвали визначити до 12 год. 00 хв. 26.11.2023.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_16