ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Рівне кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001384 від 23.09.2023, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ, Луганської обл., громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого неофіційно автолюсарем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 23.09.2023, близько о 17 год. 30 хв., перебуваючи на стадіоні «Рівненського ліцею №11» РМР, що по вул. Відінській у м. Рівне, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою заподіяння тілесних ушкоджень для малолітнього ОСОБА_5 , під час конфлікту, що раптово виник, умисно силою своєї руки здушив його ліве вухо, внаслідок чого спричинив ОСОБА_5 такі тілесні ушкодження: по одному крововиливу у верхній частині та на мочці лівої вушної раковини, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно наніс тілесні ушкодження малолітньому ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_5 та законний представник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися. Законний представник потерпілого ОСОБА_6 подала заяву про проведення розгляду справи без їх участі.

Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 , вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини та у присутності дитини.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра та за допомогою до них не звертався, раніше не судимий, визнав свою винуватість, має постійне місце проживання.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч. 2 ст. 50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_4 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді штрафу, оскільки саме такий вид покарання є адекватний характеру вчинення обвинуваченим кримінально-караних дій, і буде необхідний й достатній для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати по даній справі відсутні.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не застосовувався, підстави для його застосування - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати - відсутні.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не застосовувався, підстави для його застосування - відсутні.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили, якщо інше не передбачене цим Кодексом після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1