КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 листопада 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14.11.2024 відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управлінь Національної поліції України ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначено у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 805 200 грн.

Цією ж ухвалою покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваними у кримінальному провадженні;

_____________________________________________________________________________________________Справа № 757/51701/23 Слідчий суддя - ОСОБА_11

Апеляційне провадження № 11-сс/824/28/2024 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

- здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених судом, визначено до 09.01.2024 включно.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

01.01.2024 від захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких він зазначав, що версія сторони обвинувачення щодо вчинення ОСОБА_9 інкримінованих йому кримінальних правопорушень є помилковою, не ґрунтується на вимогах закону, не підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Жодного пособництва у вчиненні кримінального правопорушення у ОСОБА_9 не було, він діяв виключно в межах чинного законодавства і переслідував одну мету - у законний спосіб отримати в користування земельну ділянку для ведення на ній товарного сільськогосподарського виробництва.

Передача земельної ділянки у користування ФГ «Кавецького» та укладення договору оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відбулись виключно на підставі рішення Народицької селищної ради Житомирської області № 1449 від 06.05.2020.

На переконання апелянта, стороною обвинувачення зроблено необґрунтований та хибний висновок про віднесення земельних ділянок з кадастровими номерами :07:003:0046 та :07:004:0002 до земель державної власності, а отже і наявності відповідно до ч. 8 ст. 122 Земельного Кодексу України права передачі у користування цих земель виключно у Кабінету Міністрів України.

Крім того, апелянт зазначав, що експертом ОСОБА_12 проведено невірний розрахунок розміру ймовірного екологічного збитку (шкоди), завданої державі, а відтак, на теперішній час у кримінальному провадженні № 0000025 не встановлено та не підтверджено факт спричинення будь-якої матеріальної шкоди внаслідок зайняття та використання ФГ «Кавецького» земельних ділянок.

Також, захисник посилався на те, що жоден з вказаних у клопотанні ризиків не підтверджений доказами, на належним чином не обґрунтований.

ОСОБА_9 має намір на здійснення активного захисту та доведення своєї невинуватостіпід час досудового розслідування, а не на втечу та переховування від органу досудового розслідування та суду. Наявність міцних соціальних зв`язків, великої родини, постійного місця проживання та роботи, також є додатковим підтвердженням того факту, що ОСОБА_9 не буде переховуватися від сторони обвинувачення та суду.

Жодної з указаних слідчим у клопотанні дій, з моменту повідомлення про підозру та до вручення клопотання про застосування запобіжного заходу, ОСОБА_9 не вчинив.

З моменту проведення перших обшуків у кримінальному провадженні минуло майже два роки та увесь цей час ОСОБА_9 приймав активну участь у досудовому розслідуванні, у тому числі був допитаний прокурором. Усі документи та речі, що цікавили сторону обвинувачення, вилучено ще 17.01.2022 під час проведення першого обшуку на ФГ «Кавецький»,а відтак, ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, є також не обгрунтованим.

Слідчим не надано доказів на підтвердження існування і інших вказаних у клопотанні ризиків.

Крім того, апелянт посилався на необгрунтованість вказаного у клопотанні розміру застави, та зазначав, що сторона обвинувачення не проаналізувала матеріальний стан ОСОБА_9 , та вказана слідчим застава у розмірі 10 529 294,71 грн. визначена виключно виходячи з розміру так званих збитків, завдання яких є недоведеним.

Захисник зазначав, що у період 2019 - 2023 років ОСОБА_9 отримано чистий дохід у розмірі 516 011,17 грн або 2 855 879,53 грн з урахуванням доходу, отриманого від здійснення підприємницької діяльності (ФОП), частину з яких витрачено на подальше провадження цієї ж діяльності.

У порушення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя визначив розмір застави, що перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (максимальний розмір щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину), не зазначивши, в чому полягає виключність цього випадку та не обґрунтувавши прийняте рішення в цій частині.

Слідчий суддя при розгляді клопотання не врахував, що ОСОБА_9 має задовільний стан здоров`я, що відносить його до категорії осіб, які підлягають мобілізації під час дії на території України воєнного стану; має постійне місце проживання та велику міцну родину, а саме: дружину, чотирьох дітей, у тому числі одну малолітню, своїх батьків та батьків дружини, які є особами похилого віку та потребують постійного догляду; ОСОБА_9 є підприємцем, має однойменне фермерське господарство, на якому працює 26 осіб; раніше не судимий.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_9 та його захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу з доповненнями з наведених у них підстав, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження,Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000025 від 15.07.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 197-1, ч. 4 ст. 267-1, ч. 2 ст. 209, ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

У межах вказаного кримінального провадження 09.11.2023 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у пособництві здійсненню зловживання службовою особою своїм службовим становищем, тобто в умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої юридичної особи використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України; та у самовільному зайнятті земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному власнику, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 197-1 КК України.

13.11.2023 старший слідчий в ОВС Головного слідчого управлінь Національної поліції України ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 строком на 60 днів, із можливістю внесення застави у розмірі 10 529 294 71 грн., із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14.11.2024 відмовлено в задоволенні клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді застави у межах 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 805 200 грн., із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених судом, визначено до 09.01.2024 включно.

З такими висновками колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 183 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді застави, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 197-1 КК України, підтверджується наявними у матеріалах судового провадження доказами у їх сукупності.

Крім того, слідчим доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , характер та обставини інкримінованих йому злочинів, дані про особу підозрюваного, колегія суддів дійшла висновку, що прокурором у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя на час розгляду клопотання дійшов правильного висновку про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, ніж зазначено в клопотанні слідчого, а саме у виді застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200 грн. із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, його матеріальним станом, та у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_9 і запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим щодо ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200 грн., із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінальних правопорушень та їх наслідками, розміром заподіяних збитків, є обґрунтованим, та підстав для висновку про можливість незастосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у кримінальному провадженні, про що порушує питання захисник в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_13 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

З наведених підстав, доводи захисника в апеляційній скарзі з доповненнями про те, що ОСОБА_9 діяв в межах чинного законодавства, а передача земельної ділянки у користування ФГ «Кавецького» та укладення договору оренди відбулись виключно на підставі рішення Народицької селищної ради Житомирської області № 1449 від 06.05.2020, посилання на помилковість висновку органу досудового розслідування щодо віднесення земельних ділянок з кадастровими номерами :07:003:0046 та :07:004:0002 до земель державної власності, а також посилання на недоведеність факту спричинення матеріальної шкоди у кримінальному провадженні, є передчасними та такими, що підлягають вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про недоведеність вказаних у клопотанні ризиків ретельно перевірялися колегія суддів, проте не знайшли свого підтвердження.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України з огляду на конкретні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, та дані про особу підозрюваного.

Посилання захисника на те, що підозрюваний не має наміру переховування від органу досудового розслідування та суду, приймає активну участь у досудовому розслідуванні, самі по собі не забезпечують впевненості у подальшій належній процесуальній поведінці підозрюваного.

Посилання апелянта на наявність міцних соціальних зв`язків, великої родини, постійного місця проживання та роботи, були враховані слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого, проте не спростовують правильність висновку слідчого судді про існування ризиків у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги про те, що визначена слідчим суддею застава є завідомо непомірною для підозрюваного ОСОБА_9 є необгрунтованими, оскільки з урахуванням обсягу повідомленої підозри, розміру збитків в сумі 10 529 294 71 грн., заподіяння яких інкриміновано підозрюваному разом із іншими особами, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що застава саме у межах 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 805 200 гривень, здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, з чим погоджується і колегія суддів.

При цьому, викладені в апеляційній скарзі доводи про необгрунтованість розміру застави в сумі 10 529 294,71 грн. не відповідає змісту оскаржуваної ухвали, якою не приймалось рішення про визначення підозрюваному застави у вказаному розмірі, натомість визначено заставу у межах 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 805 200 гривень, що є співрозмірною і з наведеними захисником відомостями про дохід підозрюваного у період з 2019-2023 роки та даними про особу підозрюваного.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що згідно з вимогами ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Станом на час розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 строк дії ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14.11.2023 закінчився.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 193, 194, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 листопада 2023 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3