Справа № 309/818/24
Провадження № 1-кс/309/120/24
У Х В А Л А

13 лютого 2024 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000103, внесеного до ЄРДР 11.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000103, внесеного до ЄРДР 11.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки КІА д/н НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (моб.тел. НОМЕР_3 ), а також на автомобіль марки «BMW», польської реєстрації ТК 5 6А, користувачем якого є ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 .

Клопотання обґрунтовує тим, що 11.02.2024, близько 00:30 год., невстановлений водій, керуючи автомобілем марки «BMW», польської реєстрації НОМЕР_4 , рухаючись по вулиці Львівській в місті Хусті, напроти будинку № 89, не впевнившись у безпеці, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем марки КІА д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , у салоні якого перебували пасажири ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Після скоєння ДТП водій автомобіля «BMW» Польської реєстрації ТК НОМЕР_5 , втік з місця події.

В результаті ДТП водій ОСОБА_7 отримав перелом середньої третини лівої стегнової кістки, пасажир ОСОБА_9 отримав перелом кістки правого передпліччя, забійну рану правої гомілки, пасажир ОСОБА_8 отримав перелом середньої третини кістки лівої гомілки, а пасажир ОСОБА_10 отримав множинні забійні рвані рани голови та обличчя, поверхневу забійну рану лівої гомілки. Потерпілі поміщені у травматологічне відділення Хустської ЦРЛ.

В ході огляду місця події, автомобіль марки «BMW», польської реєстрації ТК 56А та КІА д/н НОМЕР_1 затримано, поміщено на майданчик тимчасового тримання Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Враховуючи, що зазначені автомобілі є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а також те, що під час досудового розслідування необхідно провести ряд судово-автотехнічні експертизи, тому виникає необхідність накласти арешт на автомобілі.

Старший слідчий СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 подав письмову заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі.

Відповідно до п.4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів, передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.

За таких обставин, слідчий суддя, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить висновку, що клопотання слід задовольнити, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Керуючись ст. 171, 172 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000103, внесеного до ЄРДР 11.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки КІА д/н НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (моб.тел. НОМЕР_3 ), а також на автомобіль марки «BMW», польської реєстрації ТК 5 6А, користувачем якого є ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 .

Негайне виконання ухвали покласти на старшого слідчого ОСОБА_3 та прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали виготовлено 13 лютого 2024.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1