Слідчий суддя суду у 1-й інстанції: ОСОБА_1 Справа № 991/1249/24
Доповідач: ОСОБА_2 Провадження №11-сс/991/154/24
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2024 рокумісто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну ОСОБА_6 , подану на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15 лютого 2024 року про повернення скарги на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И Л А:

І. Процедура

1. Судове провадження у цій справі було розпочато Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду згідно з отриманою 16.02.2024 через систему «Електронний суд» апеляційною скаргою ОСОБА_6 , поданою на підставі ч. 6 ст. 304, ч. 2 ст. 309 Кримінального процесуального кодексу України /далі - КПК/ на ухвалу від 15.02.2024, постановлену у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК (а. с. 8-13, 17-20, 40).

ІІ. Зміст оскаржуваного рішення

2. Ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 повернуто його скаргу на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України /далі - НАБУ/ стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань /далі - ЄРДР/.

3. Зазначене рішення мотивоване тим, що розгляд зазначеної скарги не відноситься до підсудності Вищого антикорупційного суду.

ІІI. Вимоги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

4. В апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, зобов`язавши уповноважений орган (особу) внести до ЄРДР за його заявою від 11.02.2024 відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 191, 209, 364 Кримінального кодексу України /далі - КК/, директором Вищої школи адвокатури Національної асоціації адвокатів України /далі - НААУ/.

4.1. Апеляційна скарга мотивована тим, що слідчий суддя, заперечивши кваліфікацію за ч. 5 ст. 216 КПК, фактично взяв на себе повноваження детективів НАБУ.

4.2. ОСОБА_6 , будучи обізнаним про дату, час і місце апеляційного розгляду, в судове засідання не прибув, в апеляційній скарзі зазначив прохання здійснити її розгляд за відсутності сторін.

IV. Узагальнені позиції інших учасників судового провадження

5. Прокурор, будучи обізнаним про дату, час і місце апеляційного розгляду, в судове засідання не прибув, із клопотаннями про відкладення судового засідання чи розгляду апеляційної скарги за його особистої участі не звертався.

V. Межі перегляду оскаржуваного рішення

6. Судове рішення має бути законне, обґрунтоване, вмотивоване (ч. 1 ст. 370 КПК).

6.1. Виходячи зі змісту ст. 2, ч. 6 ст. 9, ч. ч. 1, 3 ст. 21, ч. 1 ст. 22, ст. 24, ч. 3 ст. 26, ч. 1 ст. 404 КПК, колегія суддів переглядає оскаржувану ухвалу в межах зроблених слідчим суддею в ній висновків і наведених на їх спростування доводів апеляційної скарги.

6.2. Із огляду на наведене, колегії суддів у ході апеляційного перегляду підлягає перевірці відповідність фактичним обставинам справи висновку слідчого судді стосовно непідсудності скарги цій справі слідчому судді Вищого антикорупційного суду.

VI. Встановлені обставини та їх оцінка колегією суддів

7. Надаючи оцінку обставинам, установленим слідчим суддею, та його висновкам у контексті доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить із такого.

8. Слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі дійшов висновку, що: (1) ОСОБА_6 оскаржує бездіяльність уповноваженої особи НАБУ, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 191, 209, 364 КК, директором Вищої школи адвокатури НААУ ОСОБА_7 ; (2) розгляд даної скарги та прийняття рішення за результатами її розгляду не відноситься до компетенції Вищого антикорупційного суду, оскільки вона не відповідає критеріям, визначеним у ст. 33-1 КПК, ураховуючи положення п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК.

8.1. ОСОБА_6 заперечив проти висновків слідчого судді, зазначивши в апеляційній скарзі, що слідчий суддя не наділений повноваженнями здійснювати оцінку обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а тому, заперечивши кваліфікацію за ч. 5 ст. 216 КПК, вийшов за межі своїх повноважень, взявши на себе повноваження детективів НАБУ.

8.2. За підсумками апеляційного перегляду колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо непідсудності Вищому антикорупційному суду провадження за скаргою ОСОБА_6 .

8.3. Так, суд апеляційної інстанції надає відповідну оцінку, ураховуючи, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого (детектива), дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності (ч. 1 ст. 304 КПК).

8.3.1. Перелік підстав, за яких у слідчого судді існує обов`язок повернути особі подану нею скаргу на бездіяльність слідчого (детектива), дізнавача чи прокурора, яка згідно з ч. 1 ст. 303 КПК може бути оскаржена, наведений у ч. 2 ст. 304 КПК.

8.3.2. Так, скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді (п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК). Слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню (ч. 4 ст. 304 КПК).

8.3.3. Тобто ч. ч. 2, 4 ст. 304 КПК визначаються критерії, на відповідність яким слідчий суддя має обов`язково перевірити будь-яку скаргу, подану на бездіяльність уповноважених осіб, зокрема й НАБУ, перш ніж перейти до її розгляду по суті в порядку, визначеному ст. 306 КПК. У разі встановлення слідчим суддею на цій стадії наявності хоча б однієї з підстав, передбачених ч. 2 ст. 304 КПК, він зобов`язаний повернути отриману скаргу особі, яка її подала.

8.3.4. У разі, якщо слідчий суддя в порядку ст. 306 КПК розгляне по суті скаргу, яка йому не підсудна, ураховуючи положення п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК, буде істотно порушено норми кримінального процесуального закону.

8.3.5. Тому, отримавши скаргу на бездіяльність слідчого (детектива), зазначену в п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, слідчому судді, виходячи із вищенаведених загальних підходів, слід вирішити чи підлягає така скарга розгляду саме слідчим суддею відповідного суду.

8.3.6. Таким чином, п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК встановлює не право слідчого судді, а його обов`язок повернути скаргу особі, яка її подала, за умови, що така скарга не підсудна слідчому судді суду, до якого її подано.

8.4. Правила, які відносять справи до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, у т. ч. за скаргами на невнесення відомостей до ЄРДР, визначаються ст. 33-1 КПК.

8.5. Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті (ч. 2 ст. 33-1 КПК).

8.5.1. Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст. 45 КК, ст. ст. 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК (ч. 1 ст. 33-1 КПК).

8.5.2. Корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу (примітка до ст. 45 КК).

8.6. Так, відповідно до п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК детективи НАБУ здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-2, 366-3, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 КК, якщо наявна хоча б одна з таких умов:

8.6.1. кримінальне правопорушення вчинено: Президентом України, повноваження якого припинено, народним депутатом України, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, Головою Національного агентства з питань запобігання корупції, його заступником, Директором Бюро економічної безпеки України, його заступником, членом Ради Національного банку України, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України; державним службовцем, посада якого належить до категорії «А»; депутатом Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатом обласної ради, міської ради міст Києва та Севастополя, посадовою особою місцевого самоврядування, посаду якої віднесено до першої та другої категорій посад; суддею (крім суддів Вищого антикорупційного суду), суддею Конституційного Суду України, присяжним (під час виконання ним обов`язків у суді), Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої ради правосуддя, Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; прокурорами органів прокуратури, зазначеними у п. п. 1-4, 5-11 ч. 1 ст. 15 Закону України "Про прокуратуру"; особою вищого начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, органів та підрозділів цивільного захисту, вищого складу Національної поліції, посадовою особою митної служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника митної служби III рангу і вище, посадовою особою органів державної податкової служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника податкової служби III рангу і вище; військовослужбовцем вищого офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Національної гвардії України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України; керівником суб`єкта великого підприємництва, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків (п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК);

8.6.2. розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 368, 369, 369-2 КК, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, а також предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених ст. ст. 191, 206-2, 209, 210, 211, 364, 410 КК, у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків) (п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК);

8.6.3. кримінальне правопорушення, передбачене ст. 369, ч. 1 ст. 369-2 КК, вчинено щодо службової особи, визначеної у ч. 4 ст. 18 КК або у п. 1 цієї частини (абз. 1 п. 3 ч. 5 ст. 216 КПК).

8.7. Отже, до підсудності Вищого антикорупційного суду належить розгляд скарги на невнесення відомостей до ЄРДР, якщо в ній одночасно наведені: (1) обставини вчинення хоча б одного з корупційних кримінальних правопорушень, зазначених у статтях, наведених у примітці ст. 45 КК, чи передбачених ст. ст. 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК; (2) відомості, які можуть свідчити про існування хоча б однієї з умов, визначених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК. За відсутності хоча б одного зі вказаних елементів розгляд скарги за правилами предметної підсудності не може здійснюватися слідчими суддями Вищого антикорупційного суду.

8.8. Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності (п. 6 ч. 1 ст. 412 КПК).

8.9. Під час надання оцінки доводам апеляційної скарги колегія суддів виходить із таких встановлених обставин, згідно з якими:

8.9.1. 11.02.2024 ОСОБА_6 звернувся до НАБУ із заявою, зареєстрованою за №1102фг, про вчинення директором Вищої школи адвокатури НААУ ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених за ст. ст. 191, 209, 364 КК (а. с. 24-28, 34, 59-68);

8.9.2. 15.02.2024 до Вищого антикорупційного суду надійшла через систему «Електронний суд» скарга ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою від 11.02.2024 (а. с. 1-6).

8.10. Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 звернувся із заявою до НАБУ - просив внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 191, 209, 364 КК, тобто тих, які відносяться до підсудності Вищого антикорупційного суду, однак заявником при зверненні до слідчого судді не враховано відсутності хоча б однієї з умов, наведених у п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК.

8.10.1. Так, посада директора Вищої школи адвокатури НААУ не належать до суб`єктів, наведених у п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК.

8.10.2. У заяві також не йдеться про вчинення злочину службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків, що є обов`язковою ознакою, передбаченою п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК.

8.10.3 Обов`язковою умовою підсудності кримінального провадження Вищому антикорупційному суду, передбаченою п. 3 ч. 5 ст. 216 КПК, є вчинення злочину, передбаченого ст. 369 та/або ч. 1 ст. 369-2 КК, про що в заяві ОСОБА_6 також не йдеться.

8.10.4. Щодо посилання ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на правило, передбачене абз. 3 п. 3 ч. 5 ст. 216 КПК, то у вказаній нормі дійсно наведено право директора НАБУ за погодженням із прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури прийняти рішення про розслідування НАБУ кримінальних правопорушень, які віднесені до підслідності слідчих інших органів, якщо це необхідно з метою попередження, виявлення, припинення та розкриття кримінальних правопорушень, які віднесені цією статтею до підслідності НАБУ.

Однак зазначене правило до моменту прийняття директором НАБУ рішення, передбаченого абз. 3 п. 3 ч. 5 ст. 216 КПК, не може виступати умовою віднесення скарги ОСОБА_6 до підсудності Вищого антикорупційного суду.

У зв`язку з відсутністю в заяві про злочин будь-яких даних, що розслідування кримінальних правопорушень, про можливе вчинення яких зазначено в заяві ОСОБА_6 , може сприяти попередженню, виявленню, припиненню та розкриттю кримінальних правопорушень, які віднесені до підслідності НАБУ, підстав для віднесення його скарги до підсудності Вищого антикорупційного суду, а отже можливості слідчого судді вищого спеціалізованого суду розглянути її по суті, в цій справі не встановлено.

8.11. Із огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що у слідчого судді Вищого антикорупційного суду не було підстав для розгляду по суті скарги ОСОБА_6 .

8.12. Отже, слідчий суддя на підставі ч. 4 ст. 304 КПК прийняв законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення про повернення скарги ОСОБА_6 як такої, що на відповідний момент не була підсудна Вищому антикорупційному суду.

9. Поруч із наведеним, колегія суддів зауважує, що, як правильно зазначено в оскаржуваному рішенні, повернення слідчим суддею скарги заявнику не позбавляє ОСОБА_6 можливості реалізувати своє право на судовий захист шляхом звернення зі скаргою на бездіяльність НАБУ за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва.

10. Рішення, одне з яких за результатами розгляду апеляційної скарги може постановити апеляційний суд, передбачені ст. 407 КПК.

10.1. Зокрема, за наслідками апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін (п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК).

10.2. Таким чином, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 9, 21, 22, 23, 26, 33-1, 115, 117, 214, 216, 303, 304, 306, 395, 404, 405, 407, 412, 419, 422, 532 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15 лютого 2024 року - без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4