Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/4023/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2024 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000381 від 20.09.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Чернігівка Овруцького району Житомирської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, не судимого, має на утриманні 1 неповнолітню дитину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, з угодою про примирення у кримінальному провадженні від 28.09.2023,-

В С Т А Н О В И В:

17 вересня 2023 року близько 15 години ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , в ході раптового конфлікту, що виник на побутовому ґрунті, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс своїй дружині ОСОБА_5 один удар дерев`яним тримачем від мітли по лівому передпліччю, коли вона прикривалась від удару рукою.

Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_4 . ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої ліктьової кістки в нижній третині зі зміщенням, які (тілесні ушкодження) відносяться до категорії середніх по критерію тривалого розладу здоров`я та при відсутності ознак небезпеки для життя.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України як заподіяння умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисних ушкоджень, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я потерпілої.

Разом із обвинувальним актом суду було надано угоду про примирення від 28 вересня 2023 року, що укладена між потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , який на час підписання угоди мав статус підозрюваного, на підставі ст. 473 КПК України. Згідно даної угоди ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, розкаявся, вибачився перед потерпілою. Цивільний позов потерпілою не заявлено, претензій матеріального характеру у потерпілої до ОСОБА_4 немає. Враховуючи викладене, сторони угоди узгодили призначення обвинуваченому покарання у виді 1 року обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Потерпілій та обвинуваченому зрозумілі наслідки укладення та затвердження цієї угоди, які передбачені ст. 473 КПК України і обвинувачений розуміє наслідки невиконання даної угоди, що передбачені ст. 476 КПК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 у відповідності до ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 122 КК України. Просив затвердити зазначену угоду.

Потерпіла в судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення. Прокурор вважає, що наявні правові підстави для затвердження угоди судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Частиною першою та третьою статті 469 КПК України передбачено, що угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що потерпіла та обвинувачений цілком розуміють права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до ОСОБА_4 у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. ст. 473, 474 КПК України.

Суд встановив, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України, на основі угоди може бути ухвалено вирок, так як умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань. Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжні заходи до ОСОБА_4 під час досудового розслідування не застосовувалися і в підготовчому судовому засіданні клопотань про їх застосування не надійшло.

Речових доказів у даному провадженні немає.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 469, 470, 472-474, ч.15 ст. 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 28 вересня 2023 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000381 від 20.09.2023 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_4 відраховувати з дня ухвалення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1