Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/1778/22
Провадження № 1-кп/644/28/23

ВИРОК

Іменем України

09 жовтня 2023 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Харкові, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001058 від 22.11.2022 року, за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевелівка, Балаклійського району, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх синів ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 Збройних Сил України, на цей час проходить службу в 1-му відділі РТЦК Ізюмського району Харківської області, на посаді старшого стрільця роти охорони, у військовому званні «старший солдат», зареєстрований: АДРЕСА_1 ,,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, у військовому званні «старший солдат», перебуваючи на посаді старший стрілець 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 28-32, 37, 16, 127, 128, 129, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та умов контракту, 10 липня 2022 року, близько 17 год. 00 хв., знаходячись у місці тимчасової дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ( АДРЕСА_1 ), діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, відкрито відмовився виконувати, доведений в усному порядку, наказ командира 5 механізованої роти 2 механізованого батальну, спрямований на виконання бойового розпорядження командира 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 № 7/2 від 20.06.2022 здійснити заміну підрозділів особового складу 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, особовим складом 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України на окремих бойових позиціях поблизу АДРЕСА_2 для виконання завдань на визначеному напрямку, доведеного до нього в усному порядку командиром 3 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону старшим лейтенантом ОСОБА_7 , який був виданий уповноваженою особою, командиром 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ОСОБА_6 , у межах своїх повноважень, із дотриманням належної форми і порядку його віддання, а також ґрунтувався на законі та необхідності здійснення збройної відсічі ворогу, за змістом не суперечив чинному законодавству та не пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод людини і громадянина, тому своїми діями старший солдат ОСОБА_4 , в умовах воєнного стану, підірвав боєготовність та боєздатність 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, тобто, непокору - відкриту відмову виконати наказ начальника, вчиненого в умовах воєнного стану.

09 жовтня 2023 року між ОСОБА_4 , який беззастережно визнав обвинувачення в обсязі підозри і прокурором укладена угода про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор і ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 402 КК України, який повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 4 ст.402 КК України покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів психіатра або нарколога не перебуває, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також беззастережне визнання ним своєї винуватості, враховуючи інтереси суспільства, характеристику за місцем проживання, його стан здоров`я та інші обставини, що його характеризують, обставини, які пом`якшують покарання та істотно впливають на прийняття рішення про можливість укладення угоди про визнання винуватості та обумовлення міри покарання за вчинений злочин, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого ОСОБА_4 з застосуванням положень ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті, у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретних обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, який є раніше не судимою особою, за місцем служби характеризується позитивно, має необхідні професійні якості, військово облікову спеціальність та фах, нагально необхідні у Збройних Силах України, бажає продовжити військову службу та приймати участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, низки обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, таких як щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, сторони дійшли згоди при призначенні покарання ОСОБА_4 застосувати норми ст.ст. 58, 69 КК України, та погоджуються на призначення останньому покарання нижчого від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 4 ст. 402 КК України, у вигляді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 роки з відрахуванням у доход держави двадцяти відсотків із суми грошового забезпечення.

Крім того, відповідно до положень ст. 58 КК України покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк. Із суми грошового забезпечення засудженого до службового обмеження провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків. Під час відбування цього покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Таким чином, сторони погоджуються на підставі ст. 58 КК України замість покарання за ч. 4 ст. 402 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки призначити покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки із відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 (двадцяти) відсотків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, яким завдано шкоди державним та суспільним інтересам, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України та закону.

Обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання, що він підтвердив під час проведення судового засідання.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені ч. 4 ст. 474 КК України, і наслідки укладання та затвердження угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено прокурором, обвинуваченим та захисником під час підготовчого судового засідання.

Отже умови угоди відповідають інтересам суспільства.

Вказана угода не порушує права та інтереси інших осіб.

Стороною обвинувачення наведені підстави для застосування ст. 69 КК України, які заслуговують на увагу.

Поведінка обвинуваченого під час судового розгляду вказує на щире каяття, усвідомлення тяжкості вчинених ними злочину, свідчить про бажання усунути негативні наслідки, від злочинних дій.

У справі існують обставини які пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини які обтяжують покарання судом не встановлені.

Отже такі обставини можуть слугувати реальними чинниками, які відповідають меті покарання, визначеній ст. 50 КК України, яке має ціллю не лише покарати засуджену особу, а й слугуватиме його виправленню, запобігання вчиненню злочину ним та іншими особами.

Статтею 65 КК України визначено, що суд у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини призначає покарання узгоджене сторонами.

Враховуючи особу обвинуваченого, його поведінку після вчиненого, яка свідчить про усвідомлення протиправності своїх дій, відсутність тяжких наслідків з урахуванням кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зокрема щирого каяття обвинуваченого та активного сприяння ним розкриттю злочинну, з урахуванням особи винного, який є раніше не судимою особою, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, за місцем служби характеризується позитивно, має необхідні професійні якості, військово облікову спеціальність та фах, нагально необхідні у Збройних Силах України, бажає продовжити військову службу та приймати участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, суд доходить висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання, узгоджене сторонами із застосуванням положень ст.ст. 58, 69 КК України, що при таких обставинах може бути призначене в інтересах суспільства.

Процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні немає. Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду від 09 жовтня 2023 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 402 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання з застосуванням положень ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 58 КК України призначене ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки замінити на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням у доход держави двадцяти відсотків із суми грошового забезпечення засудженого.

Запобіжний захід не обирався.

Строк покарання рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Копію вироку вручити прокурору і обвинуваченому негайно після його проголошення.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Суддя: ОСОБА_1