Справа № 148/1480/23
Провадження №1-кс/135/415/23
У Х В А Л А

іменем України

27.12.2023 року м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді Ладижинського міського суду Вінницької області ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження №0000037 від 28.02.2022 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ладижинського міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження №0000037 від 28.02.2022 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України (справа №148/1480/23). Головуючим суддею у справі є суддя ОСОБА_6 .

У вказаному кримінальному провадженні обвинуваченим ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 18.12.2023 року заявлений відвід судді Ладижинського міського суду Вінницької області ОСОБА_6 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_7 наполягали на задоволенні заяви про відвід судді.

В обґрунтування поданої заяви про відвід судді ОСОБА_6 захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 зазначив, що на переконання сторони захисту існують обставини, які викликають сумніви в неупередженості судді. Так, 20.10.2023 року суддею ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні за результатами розгляду клопотання прокурора про відсторонення від посади, винесено ухвалу про задоволення клопотання та відсторонення обвинуваченого від посади поліцейського сектору реагування патрульної поліції Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області строком на 2 місяці. Під час розгляду клопотання суддею допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Також суддею при прийнятті рішення про відсторонення обвинуваченого від посади не враховано наслідки відсторонення від посади. Також стороною захисту під час підготовчого судового засідання заявлялося клопотання про повернення обвинувального акту з тих підстав, що прокурор всупереч вимогам ст.291 КПК України не вручав обвинувальний акт стороні захисту. Під час підготовчого судового засідання суддею ОСОБА_6 було оголошено перерву з метою надання прокурору можливості надати доручення про уповноваження слідчого на вручення стороні захисту обвинувального акту, і яке було надане прокурором після перерви. Сторона захисту звертала увагу судді на те, що вказаного доручення станом на 28.07.2023 року не було і стороні захисту воно не відкривалося, а інформація щодо прийнятого процесуального рішення відсутня в реєстрі матеріалів досудового розслідування, проте зазначені обставини судом не взяті до уваги. Крім того, 18.12.2023 року суддею ОСОБА_6 було відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з його невідповідністю ст.291 КПК України. Зазначене рішення судді сторона захисту також вважає незаконним і необґрунтованим.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви про відвід судді, посилаючись на її безпідставність, вважає рішення судді законними і обґрунтованими.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,. ОСОБА_11 , законний представник неповнолітніх ОСОБА_12 , представник потерпілих адвокат ОСОБА_13 в судове засідання не прибули, представником потерпілих подана клопотання про розгляд заяви про відвід судді без участі, потерпілих, законного представника та представника.

Заслухавши доводи заяви про відвід, думку прокурора, суд дійшов висновку, що заява про відвід не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, визначені ст.ст.75, 76 КПК України.

У відповідності до ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Вищенаведена норма кримінально процесуального закону містить у собі вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні.

У відповідності до ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Кримінальним процесуальним законом, зокрема ст.21 кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Заява захисника про відвід судді обґрунтована наявністю підстав, передбачених пунктами 4 частини першої статті 75 КПК України, згідно якої суддя не може брати участі у розгляді кримінального провадження, якщо існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

При вирішенні заяви про відвід, суд відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів (самовідводів) професійних суддів.

Відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 р., передбачає, що суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності (неупередженості) має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» від 10 грудня 2009 року, зазначено, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 року). Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

У контексті об`єктивного критерію, окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», у справі «Газета «Україна-Центр» проти України» (заява №16695/04) рішення від 15 липня 2010 року (набуло статусу остаточного від 15 жовтня 2010 року), п.п. 28-32).

Посилання у заяві обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді на існування підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 75 КПК України, є необґрунтованим, не підтверджене жодними належними доказами в контексті вимог статті 85 КПК України.

Письмові доводи, викладені обвинуваченим ОСОБА_5 на обґрунтування відводу, а також усні пояснення в судовому засіданні, зводяться до висловлення незгоди з прийнятими процесуальними рішеннями суду щодо відсторонення від посади та відмови у задоволенні клопотань про повернення обвинувального акту прокурору. Проте, такої підстави для відводу судді законом не передбачено. У випадку неможливості оскарження певних судових рішень, доводи щодо незгоди з судовими рішеннями сторона захисту вправі викласти в апеляційній скарзі на судове рішення, яким закінчується провадження в суді першої інстанції.

Враховуючи викладене, заява обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 не містить обґрунтованого посилання на обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.21, 75, 76, 80, 81, 82, 372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді Ладижинського міського суду Вінницької області ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження №0000037 від 28.02.2022 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області ОСОБА_1