Справа №359/1567/24
Провадження №1-кс/359/328/2024
УХВАЛА

14 лютого 2024 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю підозрюваного ОСОБА_4 ,

за участю захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду з повною технічною фіксацією клопотання старшого слідчого слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000303 від 16 січня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.2 ст.367 КК України,

встановив:

1. Суть процесуального питання, що розглядається слідчим суддею.

Старший слідчий СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 звернувся з вказаним клопотанням та посилається на те, що 23 січня 2024 року ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України. Оскільки діями підозрюваного було заподіяно державі шкоду в розмірі 674677 гривень 58 копійок, тому 29 січня 2024 року прокурором Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Бориспільської районної військової адміністрації був пред`явлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 означеної шкоди. За підозрюваним зареєстровано право власності на автомобіль марки «Toyota RAV4», 2019 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 . ОСОБА_4 має намір відчужити транспортний засіб у власність інших осіб. Ця обставина утруднить виконання вироку суду в частині майнових стягнень.

Тому старший слідчий СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 просить з метою забезпечення цивільного позову накласти арешт на транспортний засіб марки «Toyota RAV4», 2019 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

2. Ставлення учасників кримінального провадження до поданого клопотання.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримує клопотання та посилається на те, що обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 , підтверджується статутом КНП «Переяслав-Хмельницька центральна районна лікарня», наказом директора цього закладу охорони здоров`я №132 від 15 грудня 2020 року, актами вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт, від 18 та 24 грудня 2020 року, висновком експерта за результатом проведення судово-товарознавчої експертизи №3444 від 30 листопада 2023 року та висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №11/12/23 від 11 грудня 2023 року. Крім того, намір підозрюваного відчужити його транспортний засіб підтверджується тим, що вже 26 січня 2024 року, тобто через 3 дні після повідомлення про підозру, ОСОБА_4 зареєструвався в ТСЦ МВС №3248 для проведення перереєстрації свого автомобіля. Це майно має найменшу вартість порівняно з іншим майном, що перебуває у власності підозрюваного. Тому прокурор ОСОБА_3 наполягає на задоволенні клопотання.

ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечують проти задоволення клопотання та посилаються на абсолютну необґрунтованість повідомленої підозри, яка всупереч п.6 ч.1 ст.297 КПК України не містить конкретизований виклад фактичних обставин інкримінованого злочину. В діях ОСОБА_4 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України. Вартість транспортного засобу підозрюваного становить 1146456 гривень 00 копійок, тоді як розмір заявлених позовних вимог складає лише 674677 гривень 58 копійок. Ця обставина свідчить про те, що накладення арешту на транспортний засіб марки «Toyota RAV4», номерний знак НОМЕР_1 , є неспіврозмірним способом забезпечення цивільного позову. Крім того, ОСОБА_4 є власником автомобіля та має право на власний розсуд перереєстровувати його на інших осіб. Тому підозрюваний та його захисник ОСОБА_5 просять відмовити у задоволенні клопотання.

3. Зміст процесуальних відносин та норми права, якими керується слідчий суддя при розгляді клопотання.

23 січня 2024 року ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину (а.с.140-148), зі змісту якого вбачається, що підозрюваний, виконуючи обов`язки директора КНП «Переяслав-Хмельницька центральна районна лікарня», підписав акти вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт, від 18 та 24 грудня 2020 року, в яких містилась недостовірна інформація про завищену вартість устаткування та медичного обладнання, чим завдав державі шкоду в розмірі 674677 гривень 58 копійок. Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.367 КК України.

29 січня 2024 року прокурор Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , діючи в інтересах держави в особі Бориспільської районної військової адміністрації, пред`явила цивільний позов (а.с.162-171), в якому вона просить стягнути ОСОБА_4 шкоду, заподіяну вчиненням злочину, в розмірі 674677 гривень 58 копійок.

Процесуальні правовідносини регулюються главою 17 «Арешт майна» розділу ІІ «Заходи забезпечення кримінального провадження» КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та (або) користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений у своєму майні інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

4. Мотиви, якими керується слідчий суддя при розгляді клопотання.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 , підтверджується статутом КНП «Переяслав-Хмельницька центральна районна лікарня» (а.с.127-138), копією наказу директора цього закладу охорони здоров`я №132 від 15 грудня 2020 року (а.с.139), копіями актів вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт, від 18 та 24 грудня 2020 року (а.с.45, 68-70), висновком експерта за результатом проведення судово-товарознавчої експертизи №3444 від 30 листопада 2023 року (а.с.71-97) та висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи №11/12/23 від 11 грудня 2023 року (а.с.98-126). У зв`язку з тим, що наведені докази переконливо підтверджують причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого злочину, слідчий суддя не погоджується з доводами підозрюваного та його захисника ОСОБА_5 про необґрунтованість підозри. Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду від 29 січня 2024 року (а.с.187-195) було розглянуто клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу. Вирішення цього процесуального питання жодним чином не впливає на розгляд клопотання про накладення арешту на майно підозрюваного. Крім того, позиція, якою керувався слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, не є об`єктом преюдиції, себто не є обов`язковою, для іншого слідчого судді, що розглядає клопотання про накладення арешту на транспортний засіб ОСОБА_4 .

Зі змісту листа начальника ТСЦ МВС №3248 №31/10/3248-76 від 25 січня 2024 року (а.с.149) вбачається, що за ОСОБА_4 зареєстрований транспортний засіб марки «Toyota RAV4», 2019 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 . Зі змісту іншого листа начальника ТСЦ МВС №3248 №31/10/3248-78 від 27 січня 2024 року (а.с.154) вбачається, що 26 січня 2024 року ОСОБА_4 був зареєстрований в системі керування електронною чергою для здійснення перереєстрації його автомобіля. Це переконливо свідчить про те, що підозрюваний має намір відчужити власний транспортний засіб у власність інших осіб. Очевидно, що вказана обставина істотно утруднить виконання вироку суду в частині задоволення цивільного позову.

Зі змісту висновку експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №803/24 від 12 лютого 2024 року (а.с.155-161) вбачається, що ринкова вартість транспортного засобу марки «Toyota RAV4», 2019 року випуску, визначена без урахування фактичного технічного стану, величини пробігу та умов в яких він експлуатується, становить 1146456 гривень 00 копійок. Зі змісту резолютивної частини цивільного позову (а.с.171) вбачається, що до ОСОБА_4 заявлено вимогу про стягнення з нього шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, в розмірі 674677 гривень 58 копійок. Очевидно, що ринкова вартість транспортного засобу підозрюваного перевищує розмір заявлених до нього позовних вимог. Однак ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не подали докази на підтвердження того, що у власності підозрюваного перебуває інше майно меншої вартості. Тому слідчий суддя критично оцінює доводи вказаних учасників кримінального провадження на неспівмірність заходу забезпечення цивільного позову.

Безумовно, накладення арешту на транспортний засіб ОСОБА_4 є втручанням держави в право підозрюваного на мирне володіння майном. Таке втручання є виправданим, оскільки воно ґрунтується на законі та спрямоване на захист суспільних інтересів, що полягають у забезпеченні кримінального судочинства. Тому накладення арешту на автомобіль ОСОБА_4 узгоджується з невід`ємними гарантіями, передбаченими ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на це слідчий суддя висновує, що з метою забезпечення кримінального провадження належить накласти арешт на транспортний засіб марки «Toyota RAV4», 2019 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

Керуючись ч.2 ст.369, ч.3 ст.371, ст.372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Toyota RAV4», 2019 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали буде виготовлений та проголошений 19 лютого 2024 року о 13 годині 45 хвилин.

Слідчий суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1