Справа №534/274/24
Провадження №1-кс/534/58/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року місто Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000098 від 04.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Комсомольського міського суду Полтавської області звернувся слідчий СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 із клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно: куртку чорного кольору «Columbia» розмір ХХЛ, штани чорного кольору «Adidas» розмір ХЛ, кофту зеленого кольору розмір ХЛ, взуття коричневого кольору 45 розміру - визначити місцем зберігання речових доказів - камеру зберігання речових доказів відділу поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, з метою позбавлення права відчуження, розпорядження та користування майном.

Необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження вмотивована слідчим збереженням речових доказів, збереженням слідової інформації, що мають значення для досудового розслідування і можуть бути використані як доказ для встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

За змістом внесеного клопотання, 02.02.2024 року близько 23:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Горішні Плавні, вул. Героїв Дніпра, буд.2, поблизу під`їзду № 6, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 у вигляді ножового проникаючого поранення грудної клітини з лівої сторони, що спричинило пневмоторакс.

04.02.2024 року в період часу з 22:19 години по 22:49 годину за місцем мешкання ОСОБА_5 було невідкладно без ухвали слідчого судді проведено обшук житла за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено: куртку чорного кольору «Columbia» розмір ХХЛ, штани чорного кольору «Adidas» розмір ХЛ, кофту зеленого кольору розмір ХЛ, взуття коричневого кольору 45 розміру, які належать останньому.

Зазначені речі визнано речовими доказами та направлено на зберігання до камери зберігання речових доказів відділу поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області до вирішення справи по суті.

Відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.02.2024 за № 0000098 та розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 просив задовольнити внесене клопотання про арешт майна, посилаючись на викладені у ньому обставини.

З`ясувавши думку слідчого, який підтримав клопотання про арешт майна, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб та як зазначено в ст.171 КПК України вказати - перелік майна, на яке накладено арешт; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Згідно ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного й сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 7.11.2013 року у справі "Бєлоусов проти України" зазначив, що будь-яке втручання згідно з п.1 ст. 8 конвенції повинне бути виправданим у розумінні п.2 як таке, що здійснюється "згідно із законом" і є "необхідним у демократичному суспільстві" задля досягнення однієї або більше законних цілей, що в ньому наводяться. Формулювання "згідно із законом" вимагає від оскаржуваного заходу як підґрунтя в національному законодавстві, так і його відповідності принципові верховенства права. Головною метою ст. 8 Конвенції є захист особи від свавільного втручання державних органів.

Слідчий звернувся із зазначеним клопотанням, у зв`язку з тим, що вилучені під час обшуку речі можуть бути доказами у кримінальному проваджені.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України . Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Оскільки перелічені вище речі були вилучені під час обшуку, проведеного без ухвали слідчого судді. За приписами ч.3 ст.233 прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням з прокурором за таких у обставин зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Що і було зроблено слідчим ОСОБА_4 за погодженням з прокурором.

Проте, ухвалою слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 08.02.2024 у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000098 від 04.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про проведення обшуку відмовлено.

Крім того, слідчий суддя наголошує, що у відповідності до п.1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Проте, матеріали клопотання не містять доказів, які б вказували на те, вилучені речі містять на собі сліди злочину чи іншим чином відповідають критеріям речового доказу.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що клопотання є необґрунтованим, а отже не підлягає задоволенню.

Якщо у клопотанні про арешт майна було відмовлено, вилучене майно негайно повертається особі.

Керуючись ст. 98,170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошено в судовому засіданні о 10 год 33 хв 09 лютого 2024 року в залі судових засідань Комсомольського міського суду Полтавської області.