У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/9/24

№ 1-кп/183/1236/24

08 січня 2024 року місто Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ленкоран Азербайджанської Республіки, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця смт Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з незакінченою вищою освітою - 3 курси, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей або престарілих батьків немає, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

02 січня 2024 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України,та ОСОБА_7 ,обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, підготовче судове засідання у якому відповідно до вимог ст. 314 КПК України призначене на 05 січня 2024 року.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про зміну обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_7 запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави кожному, мотивуючи свою позицію тим, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, частина яких була врахована при обранні та продовженні строку запобіжного заходу. Крім того, виникли нові обставини після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, а саме:

- наявністю обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 200 КПК України. Так, 06 грудня 2023 року судом апеляційної інстанції постановлені ухвали пр..№ 11-сс/803/2546/23, № 11-сс/803/2548/23, якими скасовані ухвали слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 листопада 2023 року, про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 189 КК України та підозрюваному ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 189 КК України з тримання під вартою на домашній арешт та відповідно відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу вказаним особам.

- крім того встановлені обставини, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 200 КПК України, які існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий та прокурор на той час не знали і не могли знати. Так, відповідно до листів від 03.01.2023, що надійшли на адресу прокуратури з ІНФОРМАЦІЯ_5 - 19 грудня 2023 року ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , кожен в окремості отримали повістки про виклик до вказаного РТЦК на 09-00 годину 20 грудня 2023 року для уточнення військово-облікових даних, проходження медичного обстеження і т.і.; однак того ж дня від адвоката ОСОБА_4 - ОСОБА_8 та ОСОБА_7 - ОСОБА_9 надійшли повідомлення про неможливість прибуття вказаних осіб до РТЦК через те, що вказані особи є підозрюваними у вчиненні кримінального правопорушення. Передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України та перебувають під домашнім арештом. Обвинувачений ОСОБА_4 перебуває на військовому обліку у Новомосковському РТЦК офіцерів запасу, упродовж багатьох років до РТЦК не з`являвся, про себе не повідомляв, свої облікові дані не підтверджував. Не зважаючи на отримання повістки до РТЦК не звертався до слідчого, прокурора або суду з метою отримання дозволу на залишення свого місця проживання та явки до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Обвинувачений ОСОБА_7 був виключений у 2020 році з військового обліку призовників ІНФОРМАЦІЯ_5 з підстав засудження за вчинення злочину, вподальшому не прибув до РТЦК для постановлення на військовий облік військовозобов`язаних. Не зважаючи на отримання повістки до РТЦК не звертався до слідчого, прокурора або суду з метою отримання дозволу на залишення свого місця проживання та явки до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

А тому вважає, що на теперішній час виникли обставини для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 та обвинуваченому ОСОБА_7 з домашнього арешту на тримання під вартою. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки їх уникнення можливе лише через обмеження свободи пересування обвинувачених шляхом тримання під вартою.

Також вважає неможливим проведення підготовчого засідання без потерпілого, який не з`явився, за попередньою інформацією потерпілий відсутній в межах області та повернеться через тиждень.

Захисник ОСОБА_8 вважає, що підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, через те, що прокурором не наведено обставин які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який продовжений за клопотанням прокурора до 08 січня 2024 року включно; як і не наведено обставин, що існували під час прийняття такого рішення, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати. А тому у задоволенні клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою просить відмовити.

Щодо проведення підготовчого засідання за відсутності потерпілого просить відкласти та повторити виклик потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтримав думку свого захисника.

Захисник ОСОБА_9 вважає, що підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, через те, що прокурором не наведено обставин, передбачених ст. 200 КПК України. Обставини, встановлені судовим рішенням апеляційної інстанції від 06.12.2023 року мали місце на час прийняття рішення щодо зміни запобіжного заходу, які на сьогоднішній день змінилися. Щодо можливих порушень з боку її підзахисного з приводу виконання встановлених правил військового обліку, то виходячи з віку ОСОБА_7 , він не підлягає мобілізації тому як не досяг віку 27 років. А тому у задоволенні клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою просить відмовити.

Щодо проведення підготовчого засідання за відсутності потерпілого, просить відкласти та повторити виклик потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_7 повністю підтримав думку свого захисника.

Потерпілий ОСОБА_10 в підготовче судове засідання не з`явився, відповідно до довідки про доставлення смс повідомлення - про час та місце розгляду справи повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Поштового повідомлення про отримання судової повістки, або розписки немає.

Суд, вислухавши думку прокурора, захисників, обвинувачених, дослідивши матеріали справи та підстави поданих клопотань та додатків до них, приходить до наступних висновків.

Надаючи оцінку клопотанню прокурора про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з домашнього арешту на запобіжний захід тримання під вартою, суд вважає за необхідне зазначити таке.

З матеріалів клопотання та доказів поданих стороною захисту вбачається, що 12 вересня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000249 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

08 жовтня 2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 12.09.2023 року за № 0000249 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України. 28 грудня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 12.09.2023 року за № 0000249 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а саме у вимаганні чужого майна за попередньою змовою групою осіб з погрозою насильства над потерпілим, вчинене в умовах воєнного стану, що завдало майнової шкоди у великих розмірах. Обвинуваченому ОСОБА_4 під час досудового розслідування, як підозрюваному:

- ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 10 жовтня 223 року був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05 грудня 2023 року включно;

- ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 03 листопада 2023 року змінений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, строком до 05 грудня 2023 року включно;

- ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 05 грудня 2023 року продовжений запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 08 січня 2024 року включно;

крім того,

- 06 грудня 2023 року постановою Дніпровського апеляційного суду скасована ухвала слідчого судді від 03 листопада 2023 року про заміну запобіжного заходу;

- 13 грудня 2023 року постановою Дніпровського апеляційного суду ухвала слідчого судді від 05 грудня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишена в силі;

- 19 грудня 2023 року ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області відмовлено у задоволенні клопотання про заміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою.

08 жовтня 2023 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 12.09.2023 року за № 0000249 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України. 28 грудня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 12.09.2023 року за № 0000249 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а саме у вимаганні чужого майна за попередньою змовою групою осіб з погрозою насильства над потерпілим, вчинене в умовах воєнного стану, що завдало майнової шкоди у великих розмірах. Обвинуваченому ОСОБА_7 під час досудового розслідування, як підозрюваному:

- ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 10 жовтня 223 року був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05 грудня 2023 року включно;

- ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 03 листопада 2023 року змінений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, строком до 05 грудня 2023 року включно;

- ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 05 грудня 2023 року продовжений запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 08 січня 2024 року включно;

крім того,

- 06 грудня 2023 року постановою Дніпровського апеляційного суду скасована ухвала слідчого судді від 03 листопада 2023 року про заміну запобіжного заходу;

- 13 грудня 2023 року постановою Дніпровського апеляційного суду ухвала слідчого судді від 05 грудня 2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишена в силі;

- 19 грудня 2023 року ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області відмовлено у задоволенні клопотання про заміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою.

Статтею 200 КПК України визначено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати. Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність зміни запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання. До клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

При вирішенні клопотання суд враховує, що зміна запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні/продовженні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий. При цьому підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.

Частиною 3 статті 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Як вбачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу, крім випадків передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі ст. ст. 7, 8, 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, суворість передбаченого покарання, врахування тяжкості злочину, ступеню суспільної небезпечності особи та інтересів суспільства є суттєвими елементами при прогнозуванні та оцінці ймовірної майбутньої поведінки особи. Доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Продовження строку тримання під вартою, як підстава для втручання в право особи на свободу, має містити його обґрунтування, доцільність, аналіз ризиків у конкретних обставинах та інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. («W проти Швейцарії», «Тейс проти Румунії» та ін.).

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_12 та ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюються/обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , будучи раніше не судимими, підозрюється/обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене до категорії особливо тяжких та за який передбачена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі Ilijkov v. Bulgariaвід 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

В той же час в судовому засіданні не доведені ризики, передбачені п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначений у клопотанні ризик можливості обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_7 незаконно впливати на потерпілого та інших свідків у цьому ж кримінальному провадженні має бути підтверджена належними доказами, у тому числі показами вказаних осіб, які доводять незаконний вплив особи, що здійснюється безпосередньо або через довірених осіб, однак клопотань про допит потерпілого, свідків, або відповідний допит таких осіб, у передбачений ст. 225 КПК України спосіб не надано.

Так само має бути доведена реальність замаху на вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження наявного.

Отже, наявність спроб, яким слід запобігати, має бути підтверджене доказами. Припущення прокурора про їх наявність, якщо вони не ґрунтуються на доказах, визначених у ст. 84 КПК, не може вважатися належною метою обрання запобіжного заходу у розумінні ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки по суті є припущенням.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених Кодексом (ч. 2 ст. 177 КПК).

В даному конкретному випадку, сторона обвинувачення може ініціювати застосування запобіжного заходу лише у зв`язку з необхідністю запобігання спробам особи, які мають виявлятися в реальних діях, а не через їх уявну можливість вчинення чи у припущеннях таких дій у майбутньому. Якщо дослівно тлумачити термін «запобігання спробам», то за змістом воно є тотожним поняттю «припинення розпочатої дії». Умовно його можна вважати співмірним з категорією «замах», що застосовується у визначенні стадій вчинення злочину, та вважається вчиненням особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на настання наслідків, у цьому випадку визначених у ч. 1 ст. 177 КПК.

Аналіз вимог ст. 177 КПК України свідчить про те, що суд повинен надавати оцінку законності та обґрунтованості клопотання сторони обвинувачення, в якому має бути доведено «існування спроб», перелічених у п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК. Одного лише припущення прокурора про те, що такі спроби можуть потенційно виникнути, недостатньо для ухвалення рішення про застосування запобіжного заходу, особливо, якщо йдеться про тримання під вартою.

З моменту застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який за клопотанням прокурора був продовжений 05 грудня 2023 року, прокурором не наведено жодних доказів, які б свідчили, що застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечує виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків і не може запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України. Так суду не надано жодних відомостей про порушення застосованого запобіжного заходу, або невиконання покладених на ОСОБА_4 будь-яких обов`язків.

Зазначені прокурором підстави для зміни, раніше обраного та продовженого за його клопотанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 , а саме скасування 06 грудня 2023 року судом апеляційної інстанції судового рішення про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 , а також його поведінка щодо нез`явлення до РТЦК та СП - не можуть слугувати підставою для зміни раніше обраного та продовженого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 з домашнього арешту на виключний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В той же час, з огляду на наявність обґрунтованої підозри та ризику, визначеного у п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у виді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до вимог ст. 181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, крім наявності ризиків, зазначених вище, суддя на підставі наданих матеріалів, оцінює в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має місце проживання з дружиною та дітьми у м.Новомосковську, обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, що віднесене законом до категорії особливо тяжких.

Саме такий обраний запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного в межах строку досудового розслідування.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Доцільність продовження строків запобіжного заходу як протягом досудового слідства, так і судового розгляду, має ґрунтуватися на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу стосовно особи на початковій стадії розслідування.

Відповідно, наступне рішення про продовження строку запобіжного заходу має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання в право особи на свободу.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що згідно ст. 197 КПК України, дію обраного та продовженого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід продовжити на 60 днів, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

З часу застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який за клопотанням прокурора був продовжений 05 грудня 2023 року, прокурором не наведено доказів, які б свідчили, що застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечує виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків і не може запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України. Так суду не надано жодних відомостей про порушення застосованого запобіжного заходу, або невиконання покладених на ОСОБА_7 будь-яких обов`язків.

Зазначені прокурором підстави для зміни, раніше обраного та продовженого за його клопотанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_7 , а саме скасування 06 грудня 2023 року судом апеляційної інстанції судового рішення про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 , а також його поведінка щодо нез`явлення до РТЦК та СП - не можуть слугувати підставою для зміни раніше обраного та продовженого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання про відмову у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу застосованого до обвинуваченого ОСОБА_7 з домашнього арешту на виключний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В той же час, з огляду на наявність обґрунтованої підозри та ризику, визначеного у п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_7 у виді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до вимог ст. 181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, крім наявності ризиків, зазначених вище, суддя на підставі наданих матеріалів, оцінює в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має місце проживання у Новомосковському, обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, що віднесене законом до категорії особливо тяжких. Саме такий обраний запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Доцільність продовження строків запобіжного заходу як протягом досудового слідства, так і судового розгляду, має ґрунтуватися на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу стосовно особи на початковій стадії розслідування.

Відповідно, наступне рішення про продовження строку запобіжного заходу має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання в право особи на свободу.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що згідно ст. 197 КПК України, дію обраного та продовженого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід продовжити на 60 днів, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 200, 314, 331, 371, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України та обвинуваченому ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України - відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 08 березня 2024 року включно з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , та покладенням на нього обов`язків строком по 08 березня 2024 року включно:

1) прибувати до слідчого Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокурора та суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першою вимогою;

2) не відлучатися із місця проживання - цілодобово, окрім випадків повітряної тривоги, в разі якої обвинувачений може покинути місця проживання для укриття в найближчому сховищі для збереження свого життя, а також випадків звернення до медичної установи для отримання лікування за умови попереднього повідомлення про такі дії працівників Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання;

4) утриматися від спілкування в будь-якій формі з потерпілим та свідками.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 08 березня 2024 року включно з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , та покладенням на нього обов`язків строком по 08 березня 2024 року включно:

1) прибувати до слідчого Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокурора та суду, залежно від стадії кримінального провадження, за першою вимогою;

2) не відлучатися із місця проживання - цілодобово, окрім випадків повітряної тривоги, в разі якої обвинувачений може покинути місце проживання для укриття в найближчому сховищі для збереження свого життя, а також випадків звернення до медичної установи для отримання лікування за умови попереднього повідомлення про такі дії працівників Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання;

4) утриматися від спілкування в будь-якій формі з потерпілим та свідками.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1