Справа № 362/3834/23
Провадження № 1-кп/362/581/23
ВИРОК

Іменем України

14.11.2023 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 0000315 від 14.04.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Березанщина Васильківського району Київської області, українець, громадянин України, освіта середня, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 , раніше судимий:

24.10.2023 вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

26.04.2023 вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк два роки, який змінено ухвалою Київського апеляційного суду Київської області від 17.08.2023 у частині виключення з мотивувальної частини вироку посилання суду на обставину, що обтяжує покарання, - рецидив кримінальних правопорушень,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває дотепер.

Епізод 1. Так у нічний час доби з 06.04.2023 та 07.04.2023 (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_4 перебував на першому поверсі багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 , де під сходами ліворуч від вхідних дверей до під`їзду побачив дитячу універсальну коляску марки «Tako Laret 2в1» бежевого кольору, яка належить ОСОБА_6 . Тоді у нього виник прямий умисел спрямований не таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи цей злочинний умисел, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, користуючись тим що за його діями ніхто не спостерігає, розуміючи, що на території України діє воєнний стан, шляхом вільного доступу ОСОБА_4 підійшов до вищевказаної дитячої коляски, взяв її за ручку та викотив з під`їзду будинку. Потім з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1550 гривень.

Епізод 2. 13.04.2023 у вечірній час доби близько 18:00 год. (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_4 перебував на першому поверсі багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 , де біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 побачив дорослий спортивний велосипед марки 26``CORSO GTR-3000 білого кольору, який належить ОСОБА_7 . Тоді у нього виник прямий умисел спрямований не таємне викрадення чужого майна. Після чого ОСОБА_4 , реалізуючи свій вищевказаний злочинний умисел, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, розуміючи, що на території України діє воєнний стан, шляхом вільного доступу підійшов до вищевказаного спортивного велосипеду марки 26``CORSO GTR-3000 білого кольору та, взявши руками за кермо, викотив з під`їзду № 4. Потім з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 5470, 33 гривень.

ОСОБА_4 при його допиті у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень. Він повністю погодився з їх кваліфікацією і фактичними обставинами, які викладені у обвинувальному акті щодо місця, часу, способу і кількості викраденого. Наголосив, що шкоду відшкодував повністю, розуміє, що вчинив неправильно, щиро розкаявся та просив суд суворо не карати.

Показання ОСОБА_4 є послідовними і логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального провадження, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, скерувала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, щодо міри покарання поклалась на розсуд суду.

Учасники судового процесу просили розглядати справу відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Водночас суд роз`яснив учасникам судового провадження суть вищезазначеної норми та у доступній, чіткій та конкретизованій формі виклав її зміст, надавши розгорнуте його пояснення сторонам. Також суд упевнився, що учасниками судового провадження суть такого роз`яснення сприйнята правильно та переконався у добровільності їх позицій.

Враховуючи те, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин справи, дослідження тільки даних, які характеризують обвинуваченого.

Оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , вивчивши матеріали кримінального провадження стосовно характеристики особи обвинуваченого, речових доказів і процесуальних витрат, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_4 доведена повністю поза розумним сумнівом, його дії вірно кваліфіковані: за епізодом 1 - за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, та за епізодом 2 - за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 вчинив умисні кримінальні правопорушення, які згідно із ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, раніше судимий, водночас суд враховує, що ОСОБА_4 на обліку у лікаря нарколога та/або у лікаря психіатра не перебуває, без негативних характеристик за місцем проживання, неофіційно працює різноробочим, з його слів має на утриманні малолітню дитину і перебуває у цивільному шлюбі.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин кримінальних правопорушень, їх ступеня тяжкості, особи винного, який раніше неодноразово судимий та знову скоїв умисні корисливі кримінальні правопорушення, тобто на шлях виправлення не став, що свідчить про його стійку антисоціальну направленість, законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, як достатнє для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції. Суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Так, судом установлено, що вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.04.2023 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст.162, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки. Вказаний вирок суду змінено ухвалою Київського апеляційного суду Київської області від 17.08.2023 шляхом виключення з мотивувальної частини вироку посилання суду на обставину, що обтяжує покарання, - рецидив кримінальних правопорушень.

Суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив дані кримінальні правопорушення до постановлення вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.04.2023, а тому при остаточному призначенні покарання необхідно застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України.

Розподіл інших процесуальних витрат по даному кримінальному провадженні суд не вирішує у силу положень ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 369-371, 373- 374, 394 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України шляхом часткового складання покарань, призначеного даним вироком та вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.04.2023, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 4 (чотири) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня фактичного затримання у порядку виконання вироку суду.

Після набрання вироком законної сили речові докази: дитячу універсальну коляску марки «Tako Laret 2в1» бежевого кольору та спортивний велосипед марки 26``CORSO GTR-3000 білого кольору, який переданий потерпілій ОСОБА_6 відповідно до письмової розписки від 17.04.2023, - залишити у її власності.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1