Справа № 446/47/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2024 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000123 від 21.11.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 в період часу з 02.09.2023 по 28.11.2023 перебуваючи в приміщенні квартири по АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на заподіяння психологічного та фізичного страждання систематично вчиняв психологічне та фізчине насильство над своєю матірю ОСОБА_5 , що призвело до псхолонічних та фізичних страждань та погіршило життя потерпілої.

Зокрема, 02 вересня 2023 року близько 16.00 год. ОСОБА_4 за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_5 , словесно ображав нецензурною лайкою, за що постановою Кам`янка - Бузького районного суду Львівської області притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України.

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 10 жовтня 2023 року близько 16.00 год., ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_5 ображав нецензурною лайкою, за що постановою Кам`янка - Бузького районного суду Львівської області притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП України.

Окрім цього, 20 листопада 2023 року близько 16.00 год., ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 під час словесного конфлікту зі своєю мамою ОСОБА_5 ,який виник на грунті неприязнх відносин, умисно наніс ій один удар кулаком лівої руки по голові, спричинивши при цьому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді одного садна на верхній губі, що відноситься до лешкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Отже такими насильницькими діями ОСОБА_4 заподіяв своїй матері ОСОБА_5 , систематичних психологічних та фізичних страждань, що завдали шкоди її психічному здоровю, що виразилися в умисному систематичному вчиненні психологічного та фізичного насльства щодо потерпілої, що призвело до психологічних і фізичних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі. Вказав, що дійсно 02.09.2023, 10.10.2023, 20.11.2023 вчиняв домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_5 , за що був притягнутий до адміністративної відповідальності. Пояснив, що він проживає разом із матірю за однією адресою, та у них часто виникали конфліктні ситуації та сварки. Його мати являється інвалідом та він за нею доглядає, однак мати постійно до нього чіпляється через що між ними виникають конфлікти.

Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, просив його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не зявивлась, подала заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи без її участі та не позбавляти обвинуваченого волі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор, також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та потерпіла, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи з якою він перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи із інвалідністю.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше не судимий, не працюючий, не одружений, з середньою освітою, перебуває на обліку в наркологічному кабінеті, на обліку в психіатричному кабінеті не перебуває, згідно характеристики по місцю проживання характеризується задовільно, усні скарги до старостинського округу відносно нього поступали за вживання алкоголю та вчинення домашнього насильства.

З урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначене в межах санкції ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень. При цьому суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, оскільки вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Також, враховуючи систематичність вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства по відношенню до потерпілої - його матері, суд дійшов висновку, що в інтересах потерпілої від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, необхідно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 обмежувальні заходи, поклавши на нього обов`язок, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме направити його для проходження програми для кривдників строком один місяць.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередньо обраний у виді особистого зобовязання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та з покладенням на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов"язання залишити попередньо обраний до вступу вироку у законну силу.

На підставі п.5 ч.1 ст.91-1КК України направити ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників на строк 1 (один) місяць та покласти на нього обов`язок пройти цю програму.

Контроль за виконанням засудженим програми для кривдників, до якого застосовано обмежувальні заходи, покласти на орган пробації за місцем проживання засудженого.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1