ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року

м. Київ

Справа № 707/996/18

Провадження № 51-2942 км 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

захисника (відеоконференція) ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 та касаційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 07 грудня 2022 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000346, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Верблюжка Новгородківського району Кіровоградської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Черкаський районний суд Черкаської області вироком від 07 грудня 2022 року визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнув з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_10 моральну шкоду в сумі 100 000 грн. Вирішив питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно з вироком ОСОБА_6 28 квітня 2016 року о 12.45 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи автомобілем «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Канів-Чигирин-Кременчук від м. Черкаси в напрямку автодороги Золотоноша-Черкаси-Умань на 80км+500м, грубо порушуючи вимоги п.12.3 ПДР України, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «Kia Soul», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_11 . Внаслідок ДТП пасажир автомобіля «Kia Soul» ОСОБА_12 , 1941 р. н., отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці; пасажиру автомобіля «Kia Soul» ОСОБА_10 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження; водію автомобіля «Kia Soul» ОСОБА_11 спричинено тяжкі тілесні ушкодження.

Черкаський апеляційний суд ухвалою від 27 квітня 2023 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 залишив без задоволення, а вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 07 грудня 2022 року - без зміни.

Вимоги касаційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 07 грудня 2022 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року щодо ОСОБА_6 і закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На обґрунтування своїх вимог зазначає, що, на його думку, суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам сторони захисту щодо порушень вимог КПК України при збиранні доказів, що призвело до ухвалення рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи.

Зокрема зазначає, що слідчий у кримінальному провадженні № 0000346 щодо ОСОБА_13 26 жовтня 2017 року звернувся до прокурора у кримінальному провадженні № 0000134 за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з запитом надати копії матеріалів справи № 0000134 для приєднання їх до матеріалів провадження № 0000346. На цей момент матеріали провадження № 0000134 за обвинуваченням ОСОБА_11 вже перебували на розгляді в Черкаському районному суді Черкаської області.

На вказаний вище запит прокурор 15 листопада 2017 року надіслав відповідь, у якій зазначив, що направляє в копіях матеріали кримінального провадження № 0000346 (а не № 0000134) для приєднання до кримінального провадження № 0000346, й при цьому не вказав, які саме матеріали направляє та їх кількість.

Таким чином, захисник вважає, що органом досудового розслідування було порушено порядок виділення матеріалів кримінального провадження, отримання доступу до цих матеріалів, оригінали яких перебували в суді, та приєднання цих матеріалів до іншого кримінального провадження. Крім цього зазначає, що частина з приєднаних до матеріалів кримінального провадження копій документів не завірена належним чином.

Зазначені порушення, на думку захисника, залишились поза увагою суду апеляційної інстанції, тому ухвала Черкаського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Крім цього, захисник посилається на висновок експерта № 4/1367 від 12 січня 2017 року, відповідно до якого в причинному зв`язку із виникненням ДТП перебуває порушення правил дорожнього руху саме водієм ОСОБА_11 , однак вказані обставини залишились без належної оцінки суду першої інстанції. Також вказує, що ОСОБА_6 застосував екстрене гальмування і намагався уникнути ДТП у зв`язку із порушенням правил ОСОБА_11 , тому виключно дії останнього стали причиною ДТП.

Захисник ОСОБА_8 у касаційній скарзі просить скасувати вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 07 грудня 2022 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року щодо ОСОБА_6 і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Також зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки висновку експерта № 4/1367 від 12 січня 2017 року, який, як вказує захисник, відсутній у матеріалах кримінального провадження.

Посилається на порушення слідчим порядку отримання доказів, а саме документів з кримінального провадження № 0000134 за обвинуваченням ОСОБА_11 з підстав, аналогічних тим, які викладені у касаційній скарзі захисника ОСОБА_7 .

Крім цього, захисник зазначає, що суд першої інстанції в основу обвинувального вироку поклав показання потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , протокол слідчого експерименту за їх участю від 16 серпня 2016 року та висновок експерта № 160/17-23 від 11 квітня 2017 року, які суперечать один одному та є взаємовиключними.

Вказує на порушення при приведенні потерпілих до присяги, оскільки КПК України не передбачає приведення до присяги шляхом виголошення свідком слів «так» і «присягаю». Крім цього, вказує на порушення судом безпосередності дослідження письмових доказів, оскільки суд обмежився лише оголошенням назв документів, що перешкодило стороні захисту надавати пояснення і зауваження по кожному з них.

Також захисник вважає істотним порушенням вимог КПК України те, що суд не роз`яснив ОСОБА_6 суть висунутого йому обвинувачення.

Крім цього, 05 жовтня 2023 року на адресу Верховного Суду від захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 надійшли доповнення до касаційної скарги, у яких захисник зазначає, що 29 серпня 2023 року ним подано до слідчого управління ГУНП в Черкаській області заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, а саме надання ОСОБА_11 та ОСОБА_10 завідомо неправдивих показань про обставини та механізм ДТП, що відбулася 28 квітня 2016 року. Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 вересня 2023 року зобов`язано уповноважених осіб ГУНП в Черкаській області внести відомості за його заявою до ЄРДР, що й було зроблено.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанції постановили свої рішення на підставі показань вказаних потерпілих, які на переконання захисника є технічно необґрунтованими, оскаржувані судові рішення неможливо визнати законними та обґрунтованими.

Позиції учасників судового провадження

Захисники та засуджений підтримали подані касаційні скарги.

Прокурор заперечував проти задоволення касаційних скарг.

Інші учасники судового провадження були повідомлені про дату, час та місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про його відкладення не надходило.

Мотиви Суду

За змістом статей 433, 438 КПК України суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, а тому перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду, зокрема не дослідження певних доказів, та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначені обставини були предметом перевірки суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За змістом положень ч. 2 ст. 418, ст. 419 КПК України рішення суду апеляційної інстанції ухвалюються в порядку, передбаченому статтями 368-380 цього Кодексу. В ухвалі суду апеляційної інстанції, крім іншого, мають бути зазначені узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, а при залишенні апеляційної скарги без задоволення - підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Перевіривши кримінальне провадження в касаційному порядку, колегія суддів убачає, що вказаних вимог закону суди дотрималися.

Стосовно доводів у касаційних скаргах захисників про порушення порядку отримання доказів, а саме отримання слідчим від прокурора у відповідь на запит копій матеріалів кримінального провадження № 0000134, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

За фактом ДТП, що сталась 28 квітня 2016 року, органом досудового розслідування здійснювались досудові розслідування у провадженнях № 0000134 щодо ОСОБА_11 та № 0000346 щодо ОСОБА_6 .

Слідчий звернувся до прокурора із запитом про надання копій матеріалів кримінального провадження № 0000134 для приєднання до кримінального провадження № 0000346 (т. 2 а. с. 17). Зазначені кримінальні провадження стосувались однієї події, хоча й здійснювалися щодо різних осіб.

Прокурор надав на вказаний запит відповідь, у якій зазначив, що направляє в копіях матеріали кримінального провадження № 0000346 від 29 вересня 2017 року для приєднання до матеріалів кримінального провадження № 0000346 (т. 2 а. с. 18). При цьому фактично направив копії саме запитуваних слідчим матеріалів кримінального провадження № 0000134, тому невірне зазначення номера кримінального провадження у відповіді прокурора колегія суддів вважає опискою, яка не впливає на законність вказаної процесуальної дії.

Доводи про те, що ці матеріали могли бути отримані слідчим виключно шляхом або виділення їх в окреме провадження, або шляхом тимчасового доступу до речей і документів, не ґрунтуються на вимогах закону.

Як зазначають захисники у своїх касаційних скаргах, на момент звернення слідчого до прокурора із запитом про надання копій, матеріали кримінального провадження № 0000134 щодо ОСОБА_11 вже перебували на розгляді у Черкаському районному суді Черкаської області.

Частиною 1 ст. 334 КПК України передбачено, що матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 217 КПК України у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень.

Таким чином, підставою для виділення матеріалів в окреме провадження може бути: або вчинення однією особою кількох кримінальних правопорушень, або вчинення одного чи більше кримінальних правопорушень двома чи більше особами. Оскільки кримінальне провадження № 0000134 здійснювалось щодо однієї особи за фактом вчинення одного епізоду злочинного діяння, у суду були відсутні підстави для виділення з нього матеріалів в окреме провадження, про що зазначають захисники.

Також, оскільки слідчий у межах наданих йому повноважень за правилами ч. 2 ст. 93 КПК України на свій запит отримав від прокурора копії необхідних йому документів, то підстав для звернення до слідчого судді в порядку ст. 160 КПК України у нього не було. Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 17 лютого 2022 року (справа № 243/7977/18, провадження № 51-3006км21).

Доводи касаційних скарг про те, що на момент звернення до прокурора з клопотанням про надання вказаних копій документів оригінали цих документів перебували в розпорядженні суду, тому прокурор не міг надавати копії слідчому, також не ґрунтуються на вимогах закону, і жодним чином не доводять відсутність у прокурора копій цих документів.

Надані прокурором копії завірені належним чином, містять відтиск штампу «з оригіналом згідно», дату та підпис прокурора, а також засвідчені печаткою прокуратури Черкаської області «Для копій». Враховуючи викладене, доводи скарги сторони захисту в цій частині спростовуються матеріалами справи (т.2 а. с. 19-221).

Посилання у касаційній скарзі захисника ОСОБА_8 на відсутність у матеріалах провадження висновку експерта № 4/1367 від 12 січня 2017 року не підтверджуються матеріалами кримінального провадження, адже у матеріалах справи наявний указаний висновок експертизи (т. 2 а. с. 137-143), й те, що його зміст окремо не описаний в мотивувальній частині вироку місцевого суду не впливає в цілому на вмотивованість цього рішення. При цьому суд апеляційної інстанції, дослідивши цей висновок, обґрунтовано вказав, що він не спростовує винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а лише окремо констатує в діях водія ОСОБА_11 їх невідповідність вимогам пунктів 10.1, 11.3 ПДР, які з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку з виникненням ДТП.

Крім цього, судами надано оцінку і наявним в матеріалах кримінального провадження висновкам судової автотехнічної експертизи № 160/17-23 від 11 квітня 2017 року (т. 2 а. с.158-161), відповідно до якої у причинному зв`язку з виникненням ДТП з технічної точки зору знаходились невідповідність дій водія ОСОБА_11 вимогам пунктів 10.1, 11.3 ПДР України та невідповідність дій водія ОСОБА_6 в частині зміни ним напрямку руху вліво з виїздом на смугу зустрічного руху вимогам п. 12.3 ПДР України; та висновку комісійної автотехнічної експертизи № 5246 від 28 липня 2021 року (т. 3 а. с. 165-171), відповідно до якого дії водія ОСОБА_6 з технічної точки зору не відповідали вимогам пунктів 1.2, 1.10 (в частині значення терміну «небезпека для руху»), 12.3 ПДР України й указані невідповідності перебувають у причинному зв`язку з фактом ДТП.

Оцінивши докази, суди дійшли обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з чим погоджується й колегія суддів Верховного Суду.

Не ґрунтуються на положеннях закону й доводи касаційної скарги про порушення вимог КПК України при приведенні потерпілих до присяги.

Відповідно до ч. 2 ст. 353 КПК України допит потерпілого проводиться з дотриманням правил, передбачених частинами 2, 3, 5-14 ст. 352 КПК України. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 352 КПК України, якщо перешкод для допиту свідка не встановлено, головуючий у судовому засіданні приводить його до присяги такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я, по батькові), присягаю говорити суду правду і лише правду".

При цьому КПК України не передбачає чітко визначеної процедури приведення особи до присяги в частині того, хто конкретно має озвучити текст присяги і яким чином свідок чи потерпілий мають висловити свою згоду й розуміння змісту присяги.

При прослуховуванні аудіозапису судового засідання було встановлено, що в судовому засіданні 21 лютого 2022 року перед допитом потерпілого ОСОБА_11 головуючим було оголошено текст присяги і потерпілий відповів «присягаю», а перед допитом потерпілої ОСОБА_10 на запитання головуючого, чи присягає вона говорити суду правду і лише правду, остання відповіла «так». За таких обставин, колегія суддів не вбачає порушень вимог КПК України при приведенні потерпілих до присяги.

Також не підтверджуються й доводи скарги щодо порушення судом безпосередності дослідження доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 КПК України, протоколи слідчих (розшукових) дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи, якщо в них викладені чи посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, повинні бути оголошені в судовому засіданні за ініціативою суду або за клопотанням учасників судового провадження та пред`явлені для ознайомлення учасникам судового провадження, а в разі необхідності - також іншим учасникам кримінального провадження.

При прослуховуванні аудіозапису судового засідання за 18 липня 2022 року встановлено, що під час дослідження документів головуючим оголошувалась назва такого документу і його короткий зміст. Сторони мали можливість і висловлювали свої зауваження та пояснення щодо досліджуваних документів. Крім цього, надати власну оцінку кожному доказу та їх сукупності, висловити свої зауваження щодо досліджених доказів сторони мають можливість під час судових дебатів. За таких обставин, Верховний Суд не вбачає істотних порушень порядку дослідження документів судом першої інстанції.

Стосовно доводів про не роз`яснення ОСОБА_6 головуючим суті висунутого обвинувачення, колегія суддів зазначає наступне.

З аудіозапису судового засідання за 11 січня 2022 року встановлено, що після оголошення прокурором обвинувального акта на запитання головуючого ОСОБА_6 повідомив, що вину він не визнає й цивільний позов також не визнає, тобто зміст вказаних документів для обвинуваченого був достатньо зрозумілим для формування власної чіткої позиції щодо них. При цьому жодних клопотань про роз`яснення суті висунутого обвинувачення чи його незрозумілості від учасників судового провадження не надходило, тому доводи скарги з цього питання є безпідставними.

Також не вбачається підставою для скасування оскаржуваних судових рішень посилання у доповненні до касаційної скарги захисника ОСОБА_8 про внесення до ЄРДР інформації за його заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України по факту можливого надання потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_10 завідомо неправдивих показань про обставини та механізм ДТП, що відбулася 28 квітня 2016 року.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України та ст. 2 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Таким чином, факт внесення відомостей до ЄРДР за заявою захисника жодним чином не підтверджує того, що показання ОСОБА_11 та ОСОБА_10 були неправдивими чи суперечливими. При цьому даних про те, що у вказаному кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за заявою захисника, щодо певної особи постановлено обвинувальний вирок, який набрав законної сили, стороною захисту не надано.

Суд апеляційної інстанції, переглянувши вирок місцевого суду в апеляційному порядку, належно проаналізував доводи апеляційної скарги і надав на них вичерпні відповіді згідно з вимогами КПК України. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Таким чином, під час розгляду кримінального провадження в межах поданих касаційних скарг істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність, які можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень, не встановлено.

Тому, керуючись положеннями ст. ст. 434, 436, 441, 442 КПК України, Верховний Суд

ухвалив:

Вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 07 грудня 2022 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з доповненнями - без задоволення.

Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3