№ 336/8282/23
пр. № 1-кп/336/961/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , несудимого;

- обвинуваченого за ч. 1 ст. 382 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений скоїв правопорушення проти правосуддя, а саме: навмисне невиконання судових рішень, за таких обставин.

ОСОБА_5 , якого постановою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2022 року, що набрала законної сили, піддано адміністративному стягненню за ч. 3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в сумі 51000 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на десять років; постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2022 року, яка набрала законної сили, - за ч. 3 ст. 130 КУпАП у виді адміністративного арешту строком на п`ятнадцять діб та позбавлення права керування транспортними засобами строком на десять років; постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.07.2022 року, яка набрала законної сили, - за ч. 3 ст. 130 КУпАП у виді адміністративного арешту строком на п`ятнадцять діб та позбавлення права керування транспортними засобами строком на десять років, у відсутність права керування транспортними засобами на підставі означених судових рішень, керуючись умислом на порушення перелічених постанов суддів, о 21 годині 11 хвилин 20 березня 2023 року здійснював рух по вул. Ігоря Сікорського в м. Запоріжжі за кермом автомобіля «BMW 320i», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , до його зупинення у вказаний час співробітниками поліції біля будинку № 460 по означеній вулиці.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав винуватість у навмисному невиконанні судових рішень за вказаних в обвинуваченні обставин і дав детальні показання про мотиви і фактичні обставини вчинення кримінально караного діяння.

Пояснив, що в період, до якого відноситься подія злочину, займався підприємницькою діяльністю з ремонту автомобілів, тому був вимушений сідати за кермо транспортних засобів, переганяючи відремонтовані автомобілі володільцям. Після того, як вперше був підданий покаранню, зупиняючи транспортний засіб під його керуванням, співробітники поліції під час встановлення його особи, перевіряли інформацію про історію його порушень в базі даних та всякий раз упереджено, за наявності та у відсутність підстав для проведення огляду на стан сп`яніння, пропонували йому пройти цей огляд, на що він не погоджувався, тому складались протоколи про притягнення його до адміністративної відповідальності та виносились постанови.

Пояснив, що повністю усвідомив протиправність вчиненого та щиро жалкує про скоєні дії, випробовує сором, не припускається подібних дій та не буде припускатися в подальшому.

Зі згоди учасників кримінального провадження в силу ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази щодо обставин, які ніким не оспорюються, при з`ясуванні обставин справи не досліджувалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники провадження ці обставини, чи добровільна їх позиція, а також роз`яснив наслідки дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України і переконався в правильності усвідомлення ними цих наслідків.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 382 КК України як умисне невиконання постанов суду, що набрали законної сили.

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Як випливає із змісту ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

З урахуванням наведених міркувань при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений, який не має судимостей, вчинив кримінально каране діяння, яке є нетяжким злочином в розумінні ст. 12 КК України.

У вчиненому злочині обвинувачений щиро покаявся, активно сприяв суду у встановленні фактичних обставин справи, а органу досудового розслідування у розкритті злочину.

Перелічені обставини суд визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого, і не вбачає обставин, що обтяжують його покарання.

Сукупність згаданих судом пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, задовільні дані про особу обвинуваченого, наявність у нього постійного місця проживання, роботи, що свідчить про достатній рівень його соціалізації, молодий вік, що вказує на його можливість повернутися до духовних та соціальних цінностей, дають суду підстави для призначення мінімального розміру найбільш м`якого покарання у вигляді штрафу, передбаченого санкцією частини статті обвинувачення, що, на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання, яке має на меті не лише кару, а й виправлення винної особи.

Цивільний позов у кримінальному провадженні повністю не заявлений.

Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат в провадженні немає.

У відсутність клопотань учасників кримінального провадження про застосування запобіжного заходу, який на стадії досудового розслідування не обирався, суд вважає за можливе запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі, кратному п`ятистам неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 8500 грн.

Речовий доказ диск з відеозаписом притягнення обвинуваченого до відповідальності за ст. 130 КУпАП, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1