Єдиний унікальний номер справи 194/1471/23
Провадження № 1-кп/185/1056/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090 від 21 серпня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон Херсонської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого і зареєстрованого як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

В 2022 році (більш точної дати та часу органами досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 , маючи умисел направлений на порушення встановленого законом порядку завірення та використання офіційних документів, порядку документального підтвердження фактів, що мають юридичне значення, будучи обізнаним в порядку отримання посвідчення водія, що є офіційним документом, який надає право керування транспортними засобами відповідних категорій і видається в установленому законом порядку територіальними Центрами надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів, придбав у невстановленої в ході дізнання особи підроблений документ, а саме посвідчення водія категорії «В» із серійними номерами: НОМЕР_1 (з лицьового боку) та НОМЕР_2 (зі зворотнього боку) на ім`я ОСОБА_3 з метою подальшого використання за власними цілями.

21 серпня 2023 року приблизно о 11:10 год. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки ««Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_3 , під час руху по вул. Пушкіна, поблизу будинку № 4-А у м. Тернівка Дніпропетровської області, був зупинений працівниками відділення поліції № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, в порядку Закону України «Про Національну поліцію». На прохання працівників поліції надати для перевірки документи, що посвідчують право керування транспортними засобами, ОСОБА_3 надавав працівникам поліції завідомо підроблене посвідчення водія категорії «В» із серійними номерами: НОМЕР_1 (з лицьового боку) та НОМЕР_2 (зі зворотнього боку) на ім`я ОСОБА_3 , бланк якого не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчень водія, що знаходяться в офіційному обігу на території України, тим самим умисно, протиправно, використав завідомо підроблений документ - посвідчення водія.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі. Підтвердив, що обставини, зазначені в обвинувальному акті, відповідають тим, що мали місце. Пояснив, що він в 2022 році, більш точної дати не пам`ятає, маючи на меті терміново придбати підроблені водійські права, будучи обізнаним про порядок отримання посвідчення водія, що є офіційним документом, який надає право керування транспортними засобами відповідних категорій і видається в установленому законом порядку територіальними Центрами надання послуг, придбав у незнайомої йому особи посвідчення водія на своє ім`я, з метою його подальшого використання за власними цілями та 21 серпня 2023 року під час зупинки його працівниками поліції використав завідомо підроблений документ. Дуже шкодує з цього приводу та щиро розкаюється. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для його виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного: раніше не судимий, під наглядом у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, відсутні.

Суд приходить до висновку, що обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не є винятковою і не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшує його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

Суд вважає, що покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції статті, за якою він обвинувачується, у вигляді штрафу.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання,

ОСОБА_5 запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обиралась та до набрання вироком законної чинності не обирається.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати на проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/104-23/29196-ДД від 29 серпня 2023 року у розмірі 1434,00 грн., слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2023 року на посвідчення водія НОМЕР_1 видане 09 вересня 2005 року, - скасувати.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення судової експертизи у сумі 1434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) грн. 00 коп. на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2023 року на посвідчення водія НОМЕР_1 видане 09 вересня 2005 року, - скасувати.

Речові докази:

- посвідчення водія НОМЕР_1 видане 09 вересня 2005 року, яке передане на зберігання до камери схову, яке долучено до матеріалів кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1