В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0002285, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 листопада 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, громадянина України, українця, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, мешканця м. Ужгорода, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого Ужгородським міськрайонним судом 15.03.2023 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введений військовий стан строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався. В останнє строк дії воєнного стану в Україні, який діє по теперішній час, продовжено Указом Президента України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ.

В умовах введеного на території України воєнного стану ОСОБА_4 , близько 22 год. 50 хв. 31 жовтня 2023 року, діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу із коридору загального користування, яке відноситься до будинку № 31 , таємно викрав дитячий велосипед марки «Azimut Stitch», який ОСОБА_4 виніс із приміщення будинку, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 2 207,00 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_4 , близько 18 год. 53 хв. 03 листопада 2023 року, діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу із коридору загального користування, яке відноситься до будинку № 31 , таємно викрав дитячий візок марки «Carrello Quattro CRL-8502/3», який виніс з приміщення будинку, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 , матеріального збитку на суму 1 232,00 гривень.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

У підготовчому судовому засіданні прокурор подала суду угоду про визнання винуватості, укладену 12 грудня 2023 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , та письмову заяву потерпілої ОСОБА_6 про згоду на укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості.

Згідно з угодою, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає передбачені ст. 76 КК України обов`язки.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

У судовому засіданні прокурор просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання. Зазначила, що при її укладенні були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, вказав, що час, місце та спосіб вчинення ним кримінального правопорушення в обвинувальному акті та угоді викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. У вчиненому щиро розкаюється. Зазначив, що повністю розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України щодо обмеження права оскарження вироку, згідно з ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання угоди, визначені у ст. 476 КПК України. При цьому зазначив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу чи погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Захисник просила суд затвердити укладену угоду про визнання винуватості, при цьому додала, що при її укладенні були дотримані правила та вимоги, передбачені КПК України та КК України, угода укладена добровільно, без застосування насильства, примусу чи погроз.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, днак, подала заяву про розгляд справи без її участі та згоду на кладення угоди про визнання винуватості.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши угоду про визнання винуватості, суд прийшов до висновку, що укладена угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, яке, згідно з ст.12 КК України, відносяться до тяжких злочинів.

Потерпіла ОСОБА_6 надала письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 попереджений про наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, щодо обмеження його права оскарження вироку, згідно з ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, повністю усвідомлює характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, і інші заходи, які можуть бути застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України.

Угода про визнання винуватості укладена обвинуваченим ОСОБА_4 добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу чи погроз.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України.

Умови укладеної угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 визначена в межах, встановлених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.

На підставі наведеного, враховуючи, що укладена угода про визнання винуватості повністю відповідає встановленим кримінальним процесуальним законодавстом вимогам, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої міри покарання.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 371, 394, 395, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 12 грудня 2023 року, укладену між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002285, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 листопада 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Речові докази по справі, а саме:

- дитячий візок марки «Carrello Quattro CRL-8502/3» та дитячий велосипед марки «Azimut Stitch», передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , вважати поверненим за належністю;

- односторонній оптичний диск «Алерус CD-R», який є додатком до протоколу огляду відеозапису від 09.11.2023, та односторонній оптичний диск «Алерус CD-R», який є додатком до протоколу огляду відеозапису від 15.11.2023, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд виключно з підстав, визначених ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення його вступної та резолютивної частин вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його проголошення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1