Кримінальне провадження № 194/1001/23
Номер провадження 1-кп/194/121/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.06.2023 року за № 0000216 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, з професійно технічною освітою, маючого на утриманні дитину 2020 р.н., одруженого, працюючого електрослюсарем ВСП «ШУ ім. Г.Космосу» ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», ДПР-5, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 , з якою разом мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на протязі тривалого часу, що призвело до психологічних страждань останньої.

Зокрема, ОСОБА_3 , 08.06.2022 року о 20 годині 30 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, вчиняв фізичне та психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме штовхав її та ображав нецензурною лайкою, принижував, чим вчинив домашнє насильство в сім`ї. Відповідно до постанови Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28.06.2022 року ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, ОСОБА_3 , 24.01.2023 року о 20 годині 30 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, вчиняв фізичне та психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме штовхав її та ображав нецензурною лайкою, принижував, чим вчинив домашнє насильство в сім?ї. Відповідно до постанови Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 02.02.2023 року ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, ОСОБА_3 09.02.2023 року о 00 годин 20 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, вчиняв фізичне та психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме штовхав її та ображав нецензурною лайкою, принижував, чим вчинив домашнє насильство в сім`ї. Відповідно до постанови Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 20.02.2023 року ОСОБА_3 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не припиняючи свої умисні протиправні дії, направлені на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_3 16.05.2023 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, маючи прямий умисел спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинив дії психологічного насильства шодо своєї дружини ОСОБА_5 , а саме висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою, ображав її, на зауваження про припинення своїх дій не реагував.

Отже, вказаними насильницькими діями, ОСОБА_3 у період часу з 08 червня 2022 року по 16 травня 2023 року заподіяв своїй дружині ОСОБА_5 систематичні психологічні страждання.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав себе винним, у вчиненому розкаюється та зазначив, що фактичні обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює. Вибачився перед потерпілою.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження: допитом обвинуваченого, висновком експерта та даними, які характеризують його особу.

Винність обвинуваченого в скоєнні інкримінованого ним діянні знайшла своє підтвердження та підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами.

Як вбачається з висновку експерта № 1038 від 20.06.2023 року за результатами проведення судової психологічної експертизи, у ОСОБА_5 існують підстави для констатації надлишкових перешкод, які утворилися у її життєдіяльності внаслідок дій ОСОБА_3 , які зумовили порушення звичного стереотипу її життєдіяльності, завдали утиску фундаментальним особистим цінностям та потребам під експертної в особистому благополуччі, в продуктивній життєдіяльності. З урахуванням індивідуально-психологічних особливостей особистості ОСОБА_5 , ситуації, що досліджується за справою, є для неї психотравмуючою (стресогенною), що безпосередньо викликає психологічний дискомфорт, зумовивши тривалі та інтенсивні психологічні страждання, які існують до даного часу. Внаслідок дій ОСОБА_3 у ОСОБА_5 наявні тривалі, інтенсивні й негативні за своїми проявами психологічні (моральні) страждання, зміст яких локалізований у межах дослідженої ситуації.

Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд визнає їх достатніми та допустимими, та приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєному кримінальному правопорушенні.

Даючи юридичну оцінку його діям, суд вважає, що він винний в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи, та його дії слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України.

При призначенні покарання суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, а також особи обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується посередньо, громадський порядок не порушує, працює, за місцем роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, працює, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнаєщире каяття, знаходження на утриманні малолітньої дитини.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання, а саме - щирого каяття, та відсутності обставин, які обтяжують покарання, обставин скоєння кримінального правопорушення та відношення до скоєного, думки потерпілої, яка просила суд призначити не суворе покарання, суд вважає, що для його виправлення та попередження нових злочинів йому необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ст. 126-1 КК України, але не в максимальній межі, зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, оскільки його виправлення можливе без відбуття покарання, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Крім того, керуючись вимогами ст. 91-1 КК України, до ОСОБА_3 слід застосувати обмежувальні заходи, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме проходження програми для кривдників.

При цьому судом враховано, що відомості про причетність його до будь-яких інших кримінальних правопорушень як до, так і після скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення відсутні.

Призначене судом покарання з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 : щирого каяття, знаходження на утриманні малолітньої дитини, а також того, що обвинувачений дійсно зрозумів свою поведінку, бажає виправитися, висловлює щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, в межах санкції статті обвинувачення з випробуванням відповідно до ст. 75 КК Україниє законним, справедливим, та воно сприятиме перевихованню винного та попередженню вчинення ним нових правопорушень.

Клопотань про обрання запобіжних заходів не заявлено.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 122 КПК України.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід та покласти на нього такий обов`язок - направлення для проходження програми для кривдників строком на один місяць.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 цього Кодексу, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ст.390-1 КК України.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на органи пробації за місцем його проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави, витрати за проведення судово-психологічної експертизи, оформлену висновком експерта № 1038 від 20.06.2023 року, у розмірі 2389 (дві тисячі триста вісімдесят дев`ять) грн. 80 коп.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1