УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання представника володільця майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 06.02.2023 року у кримінальному провадженні № 0000298 від 01.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

11.09.2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва звернувся представник власника майна ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 06.02.2023 року у кримінальному провадженні № 0000298 від 01.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, на земельну ділянку з кадастровим номером :07:008:0457.

В обґрунтування клопотання вказала, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 364 КК України, а саме: за фактом зловживання своїми службовими обов`язками посадовими особами, що зафіксовано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Основним безпосереднім об`єктом злочину, передбаченому ст. 364 КК України є суспільні відносини, що забезпечують правильну (належну) діяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій, а також їх службових осіб, а додатковим безпосереднім охоронюваним законом є права, свободи та інтереси окремих громадян, або державні чи громадські інтереси, інтереси юридичних осіб.

Разом з тим, земельна ділянка-це частина земної поверхні з установленим межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами суб`єктів власності.

Посилання слідчого в клопотанні про арешт майна на те, що зазначені земельні ділянки зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, зокрема, незаконного використання, при цьому, як вказано, ці факти вже зафіксовані шляхом проведення слідчих дій, але разом з цим, у слідчого наразі виникла необхідність збереження і недопущення подальшого використання вказаної ним земельної ділянки, то такі доводи слідчого вважає необґрунтованими. Тобто, слідчим не доведено того, що майно, на яке він просив накласти арешт, що належить заявнику, відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримала клопотання та просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 , заперечував з приводу задоволення клопотання, вказав, що земельна ділянка є речовим доказом, та має значення для досудового розслідування.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників справи, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Приписами статей 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У судовому засіданні встановлено, що Київською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000298 від 01.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.02.2023 року (справа №759/1996/23) накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :07:008:0451, заборонено державним органам та нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії, пов?язані з відчуженням , зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників, будівництва на них об?єктів нерухомості, заборонено відділу містобудування та архітектури місцевих рад вчиняти дії по видачі містобудівних умов, заборонено Державним органам влади вчиняти дії по реєстрації дозвільних документів на забудову земельної ділянки.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Вказана процесуальна норма покладає на учасника кримінального провадження, яким ініціюється скасування арешту, обов`язок доведення зазначених обставин.

Отже, саме ця особа має навести необхідне та достатнє обґрунтування своїх доводів, надавши слідчому судді відповідні докази.

Виходячи з вказаної процесуальної норми, на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

У той же час, оцінюючи наведені адвокатом доводи, слідчий суддя не знаходить їх переконливими та пересвідчитися в обґрунтуванні доводів сторони захисту, оскільки в судовому засіданні не було доведено, що вказана земельна ділянка не є об`єктом кримінально-протиправних дій, та не має доказового значення.

Слідчим суддею встановлено, що у кримінальному провадженні №0000298 від 01.02.2022 року, вказана земельна ділянка визнана речовим доказом, має значення для кримінального провадження, на даний час досудове розслідування триває.

При цьому доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування арешт накладено необґрунтовано чи необхідність в такому арешті майна на даний час відпала, та не містять доказів, які б спростували висновки, викладені в ухвалах слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 06.02.2023 року.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням наведеного, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 06.02.2023 року у кримінальному провадженні № 0000298 від 01.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника володільця майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 06.02.2023 року, у кримінальному провадженні № 0000298 від 01.02.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, на неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1