ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Герцаївського районного суду Чернівецької області від 15 вересня 2023 року, постановлену в кримінальному провадженні №0003245 щодо нього, в порядку ст. 331 ч.1 КПК України,-

У С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 15 вересня 2023 року, клопотання прокурора ОСОБА_6 задоволено та продовжено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» на 60 днів до 13 листопада 2023 року.

На вказану ухвалу суду обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та змінити запобіжний захід на більш м`який у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання.

На обґрунтування своїх вимог обвинувачений вказував, що прокурор в своєму клопотанні необґрунтовано посилається на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не надаючи при цьому жодних доказів таких. Вважає, що доцільність продовження строку тримання під вартою повинно ґрунтуватися на презумпції того, що з перебігом розгляду справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття під варту, а доводи щодо їх продовження повинні містити детальне обґрунтування ризиків, що залишилися. При дослідженні заявлених ризиків, суд повинен звертати увагу не на факт існуючої можливості, оскільки вона вже передбачена в ст. 177 КПК України, а на докази, які б вказували на намір використати цю можливість.

Вказував, що в ухвалі суду немає жодних доводів, які б вказували на такий намір, крім тяжкості інкримінованого злочину. Однак судом ще не досліджено чи відповідає кваліфікація статті тим діям, які він вчинив.

Стверджував, що суд не взяв до уваги, що він є інвалідом ІІІ групи та потребує

ЄУНСС 714/129/23 НП 11кп/822/393/23 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_7

медичного нагляду, а також є годувальником п`яти неповнолітніх дітей, оскільки його дружина перебуває в декретній відпустці. А тому вважає, що домашній арешт може забезпечити виконання покладених на нього обов`язків.

Перевіривши матеріали провадження та доводи апелянта, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Герцаївського районного суду Чернівецької області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0003245 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

Стороною обвинувачення було дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні в матеріалах кримінального провадження докази свідчать про об`єктивний зв`язок ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення та обґрунтованість пред`явленої йому підозри.

Ухвалою слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 02.11.2022 р. ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого неодноразово продовжувався, востаннє до 18.09.2023 року.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що останній офіційно не працевлаштований, є інвалідом ІІІ групи, має на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, обвинувачується у вчиненні розбою з проникненням в житло, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Відповідно до практики Європейського суду та положення ст. 178 ч.1 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Таким чином, основною метою продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії судового розгляду фактично є забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

В ході судового розгляду не виявлено обставин, які б вказували, що ОСОБА_5 став менш суспільно-небезпечним і застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу забезпечить його правильну процесуальну поведінку.

Враховуючи, що розгляд цього кримінального провадження ще не закінчено, а також дані про особу обвинуваченого, тяжкість інкримінованого йому злочину, яке вчинено із застосуванням насильства, обставини, які були раніше встановлені під час розгляду клопотань про обрання міри запобіжного заходу і його продовженні, колегія суддів вважає, що є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, а існують і на даний час.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, що саме тримання під вартою спроможне забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 .

Колегія суддів вважає, що суд з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та прийняв законне і обґрунтоване рішення, продовживши такий запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

Що стосується доводів апелянта про стан його здоров`я та необхідності постійного медичного нагляду, то такі не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, оскільки ОСОБА_5 не було надано суду підтверджуючих документів щодо стану свого здоров`я та неможливості перебування в умовах слідчого ізолятора.

Доводи, що наведені в апеляційній скарзі, з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та наявність ризиків щодо можливої процесуальної поведінки обвинуваченого не дають підстав для скасування ухвали суду та обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.

А тому в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити, а ухвалу Герцаївського районного суду Чернівецької області від 15 вересня 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_5 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 13 листопада 2023 року, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя