Провадження № 1-кс/686/9751/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали за скаргою адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого від 28.10.2023 р. про закриття кримінального провадження №0003623,

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на постанову старшого слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 від 28.10.2023 р. про закриття кримінального провадження №0003623. В обґрунтування скарги ОСОБА_3 , окрім іншого, посилається на те, що вказана постанова слідчим винесена передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, висновки слідчого, викладені у цій постанові, не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення, також, слідчим не було виконано всіх наданих, в порядку ст.36 КПК України, прокурором вказівок. Тому, у скарзі ОСОБА_3 просить: скасувати зазначену постанову слідчого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0003623 та направити матеріали зазначеного провадження для продовження досудового розслідування.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та заявник ОСОБА_4 вимоги, викладені у скарзі, підтримали, просили скасувати означену постанову слідчого про закриття кримінального провадження, прокурор в судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечив.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0003623, приходжу до наступних висновків.

Хмельницьким районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області здійснювалося досудове розслідування, у кримінальному провадженні №0003623 від 13.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

Так, 13.10.2023 р. до ЄРДР за № 0003623 були внесені відомості, за попередньою правовою кваліфікацією ч.2 ст.156 КК України, з приводу того, що «13 жовтня 2023 року до Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області із відповідною заявою звернулась ОСОБА_4 про те, що на її думку, в період часу з 2018 року по вересень 2022 року невстановлена особа, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , достовірно знаючи що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є малолітніми, систематично, почергово вчиняла щодо них розпусні дії, що виразились у поцілунках вказаних дітей, оголення статевих органів та дотику до них руками, що призводило до порушення прав дітей на статеву недоторканість і нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток дитини.»

За результатом досудового розслідування в зазначеному кримінальному провадженні старшим слідчим відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 28 жовтня 2023 року винесена постанова про закриття кримінального провадження №0003623 від 13.10.2023 р., у зв`язку із відсутністю в діяннях ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

У статті 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст.92 КПК України передбачає, що обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів. Згідно з вимогами ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Вказані вимоги закону слідчим в повній мірі не виконано та передчасно винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, а також із матеріалів кримінального провадження, слідчим не здійсненні всі необхідні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на збирання та дослідження обставин, передбачених ст.91 КПК України, як того вимагає ст.92 та ст.93 КПК України, не проведено аналіз доказів та не дана відповідна правова оцінка обставинам справи.

Так, в ході досудового розслідування кримінального провадження №0003623 було здійснено ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, допитано малолітніх потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , також було допитано свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , проведено огляд місця події, отримано висновок експерта №700 від 23.10.2023 р. Разом з тим, не всі необхідні та можливі слідчі та процесуальні дії, спрямовані на встановлення обставин, які відповідно до ст.91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, були здійсненні в рамках означеного кримінального провадження. Зокрема, не було під час досудового розслідування проведено судово-психологічні експертизи малолітніх потерпілих, не допитано психолога, щодо відомих їй обставин у кримінальному провадженні, хоча про необхідність проведення вказаних слідчих дій зазначалось й у письмових, наданих в порядку ч.2 ст.36 КПК України, прокурором вказівках від 16.10.2023 р. Однак, матеріали кримінального провадження №0003623 свідчать, що після надання означених вказівок прокурором, в рамках кримінального провадження, слідчим не було допитано психолога ОСОБА_15 , не призначались під час досудового розслідування й судово-психологічні експертизи малолітніх потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , не вживались слідчим заходи й для встановлення та допиту з приводу відомих їм обставин у кримінальному провадженні всіх можливих свідків-очевидців подій. Не була допитана в ході досудового розслідування й ОСОБА_10 , яка, як зазначив під час допиту ОСОБА_7 , телефонувала йому і вела розмову, в тому числі й щодо тих неправомірних дій, які були вчиненні відносно потерпілого, запис цієї розмови могла надати працівникам поліції законний представник малолітніх потерпілих ОСОБА_4 , якій відомі можливі свідки-очевидці подій і яку, після встановлення означених обставин, повторно допитано не було, не витребувано й не досліджено в ході досудового розслідування вказаний аудіозапис телефонної розмови, не перевірено, шляхом здійснення тимчасового доступу до документів, й той факт, чи дійсно мали місце такі телефонні з`єднання.

З приводу постанови слідчого про закриття кримінального провадження № 0003623, яка є предметом оскарження, слід зазначити, що мотивувальна частина цієї постанови не містить належної аргументації щодо змісту обставин, які стали підставами для прийняття постанови, мотивів прийняття вказаної постанови та їх обґрунтування. Зокрема, у своїй постанові слідчий описав короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, які відображені у витягу з ЄРДР від 13.10.2023 р. та за яких було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, зазначив про зміст: наданих ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 показань, вказав про факт відмови законного представника малолітніх від проведення судово-медичних експертиз малолітніх, описав про факт відібрання пояснень у ОСОБА_10 , яка підтвердила, що вчиняла неправомірні дії відносно неповнолітніх дітей свого брата керуючись єдиним умислом, однак, через вади у психічному розвитку, не змогла відповісти на уточнюючі запитання щодо обставин скоєння правопорушення, і, зазначивши за яких саме обставин може наставати кримінальна відповідальність за вчинення злочинів проти статевої свободи та недоторканості особи, слідчий, без отримання висновку судової психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_10 , констатував, що остання під час вчинення вищеописаних дій могла не усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними внаслідок психічного захворювання. Після чого, слідчий, зазначивши, що проведеним досудовим розслідуванням не встановлено об`єктивного підтвердження вчинення ОСОБА_10 вищевказаного кримінального правопорушення, оскільки пояснення останньої, через її психічне захворювання, та свідчення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , через їх малолітній вік, не можуть братись до уваги без їх сукупності з іншим об`єктивними доказами вини, не провівши повного дослідження всіх обставин справи та перевірку здобутих доказів, дійшов до передчасного висновку, що в даному випадку встановлена відсутність в діяннях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

Закриваючи вказане кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, слідчий при винесенні постанови не звернув увагу на те, що у розумінні вимог кримінального процесуального закону, відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) злочину, за таких обставин, рішення слідчого повинно містити вказівку на те, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, зокрема, й вид та розмір завданої кримінальним правопорушенням шкоди) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні, чого зроблено не було. Тобто, не навів слідчий у своїй постанові достатніх мотивів, з яких він дійшов висновку про відсутність в даному випадку в діях конкретної особи ознак складу кримінального правопорушення, зокрема, й передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

Вказані обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, тому висновок слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження, яка є необґрунтованою, підлягає скасуванню.

У зв`язку із наведеним, слідчий суддя приходить до висновку, що вимога скарги ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , щодо скасування вказаної постанови слідчого про закриття кримінального провадження, ґрунтується на нормах закону, що є належною підставою для задоволення скарги в цій частині.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Повноважень слідчого судді, під час розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, щодо направлення матеріалів провадження для продовження досудового розслідування, чинний КПК України не містить, тому ця вимога скарги ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 110, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 від 28 жовтня 2023 року про закриття кримінального провадження №0003623 - скасувати.

В задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя