Номер провадження: 11-кп/813/2274/23
Справа № 496/3707/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_7 на вирок Біляївського районного суду Одеської області від 14 серпня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000511 від 01 лютого 2023 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Краснолюбецьке Великоолександрівського району Херсонської області, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, із середньою освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого згідно ст. 89 КК України,

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Яковлівка Березнегуватського району Миколаївської області, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, із середньою освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції

Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 14 серпня 2023 року, ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1, 2) ч. 1, п. 2) ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти повноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цим же вироком, ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1, 2) ч. 1, п. 2) ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти повноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирішено питання щодо долі речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Оскарженим вироком встановлено, що ОСОБА_8 в середині липня 2022 року в обідній час, перебуваючи біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_10 , переслідуючи прямий злочинний умисел та корисливий мотив, направлені на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, таємно, в умовах воєнного стану в Україні, введеного 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України 24 лютого 2022 року за №64/2022 який неодноразово було продовжено Указами Президента України, та востаннє продовженого Указом Президента України №58/2023 від 06 лютого 2023 року на 90 діб, через відкриту хвіртку увійшов на територію подвір`я вищевказаного домоволодіння, де шляхом відкриття незачинених на замикаючий пристрій воріт проник у гараж, звідки викрав належний потерпілому ОСОБА_10 алюмінієвий бідон, ємністю 40 літрів, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 627/23 від 07.02.2023 року складає 635 гривень.

Після чого, ОСОБА_8 протягом наступних трьох днів, приблизно в обідній час (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), маючи єдиний кримінально протиправний намір на таємне викрадення алюмінієвих бідонів, які знаходились в гаражі за вищевказаною адресою, аналогічним шляхом проникав до нього, звідки викрав ще 3 належні потерпілому ОСОБА_10 алюмінієві бідони, ємністю по 40 літрів кожен, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 2540 гривень.

Також, ОСОБА_9 , в середині липня 2022 року в обідній час, перебуваючи біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_10 , переслідуючи прямий злочинний умисел та корисливий мотив, направлені на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, таємно, в умовах воєнного стану в Україні, введеного 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України 24 лютого 2022 року за №64/2022 який неодноразово було продовжено Указами Президента України, та востаннє продовженого Указом Президента України №58/2023 від 06 лютого 2023 року на 90 діб, через відкриту хвіртку увійшов на територію подвір`я вищевказаного домоволодіння, де шляхом відкриття незачинених на замикаючий пристрій воріт проник у гараж, звідки викрав належний потерпілому ОСОБА_10 алюмінієвий бідон, ємністю 40 літрів.

Після чого, ОСОБА_9 , протягом наступних трьох днів, приблизно в обідній час, маючи єдиний кримінально протиправний намір на таємне викрадення алюмінієвих бідонів, які знаходились в гаражі за вищевказаною адресою, аналогічним шляхом проникав до нього, звідки викрав ще 3 належні потерпілому ОСОБА_10 алюмінієві бідони, ємністю по 40 літрів кожен, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 2540 гривень.

Крім того, в кінці липня 2022 року, в обідній час ОСОБА_9 разом з ОСОБА_8 перебуваючи біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_10 , діючи, за попередньою змовою між собою, переслідуючи прямий спільний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану в Україні, введеного 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України 24 лютого 2022 року за №64/2022, який неодноразово було продовжено Указами Президента України, та востаннє продовженого Указом Президента України №58/2023 від 06 лютого 2023 року на 90 діб, через відкриту хвіртку увійшов на територію подвір`я вищевказаного домоволодіння, де шляхом відкриття незачинених на замикаючий пристрій воріт проник у гараж, звідки таємно, повторно викрав 40 кг. соняшникового меду, 2021 року збору, який знаходився у пластиковій діжці об`ємом 50 л., котру повернув порожню на місце вчинення злочину, оскільки не мав умислу на її викрадення, чим потерпілому ОСОБА_10 спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 4480 гривень.

Вказаними протиправними діями обвинуваченим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_9 , потерпілому ОСОБА_10 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 9560 гривень, яка в ході досудового розслідування відшкодована частково у сумі 5080 гривень.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеним вироком прокурор Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій просила оскаржений вирок змінити та кваліфікувати дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за І епізодами - за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану; за ІІ епізодом - за ч. 4 ст.185 КК України, а саме: як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

В іншій частині оскаржений вирок залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги обґрунтували тим, що в порушення п. 2) ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку суд першої інстанції не зазначив всі кваліфікуючі ознаки, вчинених обвинуваченими кримінальних правопорушень.

Так, ОСОБА_8 скоїв два кримінальних правопорушення, одне з яких самостійно, інше - повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 .

Аналогічні злочини скоєно і ОСОБА_9 , з тією ж кваліфікацією.

Однак, суд першої інстанції кваліфікував їх дії лише за одним епізодом злочину.

При цьому, другий епізод спільного злочину ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд першої інстанції взагалі не кваліфікував, а саме: за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно, за і попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

Позиції учасників апеляційного розгляду в судовому засіданні

Прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у судове засідання не з`явилися, про час та місце апеляційного розгляду повідомлялися належним чином, з заявами та клопотаннями про відкладення апеляційного розгляду не зверталися.

Відповідно до ч.4 ст.401 КК України, обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, - також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

Положеннями ч.4 ст.405 КК України встановлено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Приймаючи до уваги той факт, що в даному випадку участь сторін кримінального провадження є необов`язковою, а обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не виявили бажання приймати участь під час апеляційного розгляду, а в апеляційній скарзі прокурора не порушується питання про погіршення становища обвинувачених, апеляційний суд, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу прокурора за відсутності обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, встановлені судом першої інстанції, доведеність вини обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , апеляційний суд не переглядає оскаржений вирок в цій частині.

Доводи апеляційної скарги прокурора стосовно того, що вирок суду ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд вважає обґрунтованими з таких підстав.

Згідно з положеннями ч.1 ст.412 КПК України, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що суд першої інстанції в порушення п. 2) ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку не зазначив всі кваліфікуючі ознаки, вчинених обвинуваченими кримінальних правопорушень.

Так, відповідно до вимог п.2) ч.3 ст.374 КПК України, у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою зазначається, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Зі змісту оскарженого вироку убачається, що суд першої інстанції кваліфікував дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

Однак, відповідно до встановлених судом першої інстанції фактичних обставин вчинених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінальних правопорушень убачається, що ОСОБА_8 скоїв два кримінальних правопорушення, одне з яких самостійно, інше - повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 . Аналогічні злочини скоєно і ОСОБА_9 .

При цьому, аналізуючи зміст встановлених судом першої інстанції фактичних обставин вчинених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, убачається, що другий епізод спільного злочину ОСОБА_8 та ОСОБА_9 суд першої інстанції взагалі не кваліфікував.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про необхідність кваліфікації дій ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за другим епізодом вчиненого злочину за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

За таких обставин апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про те, що в порушення п.2) ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку суд першої інстанції не зазначив всі кваліфікуючі ознаки, вчинених обвинуваченими кримінальних правопорушень.

Таким чином апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції під час ухвалення оскарженого вироку істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність кваліфікувати дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за І епізодами - за ч. 4 ст. 185 КК України, як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану; за ІІ епізодом - за ч. 4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

Згідно з п.2) ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд має право змінити вирок або ухвалу.

Пунктом 4 ч.1 ст.408 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Відповідно до положень п.3) ч.1 ст.409, ч.1 ст.412 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга прокурора Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а оскаржений вирок суду першої інстанції зміні.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 408, 409, 412, 413, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Біляївського районного суду Одеської області від 14 серпня 2023 року, яким ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнані винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, - змінити.

Кваліфікувати дії ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за І епізодами - за ч. 4 ст. 185 КК України, як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану; за ІІ епізодом - за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

В іншій частині оскаржений вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4