Дата документу 25.01.2024 Справа № 317/4467/23
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/107/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №317/4467/23Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 03 січня 2024 року про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Розівка, Розівського району, Запорізької області, громадянина України, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 03 січня 2024 року за клопотанням слідчого до 10 лютого 2024 року включно продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просила ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання слідчого і застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді застави або цілодобового домашнього арешту. Захисник посилався на відсутність жодного доказу на підтвердження існування передбачених ч.1 ст.177 КПК ризиків. Висунута ОСОБА_9 підозра є необґрунтованою та передчасною, перебуває під розумним сумнівом.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просив ухвалу слідчого судді скасувати і застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді застави або домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю. Захисник посилався на відсутність жодного доказу на підтвердження існування передбачених ч.1 ст.177 КПК ризиків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників і підозрюваного, які повністю підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні; думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження, врахувавши і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Встановлено, що слідчий СВ відділу поліції №6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , посилаючись на наявність передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, звернувся до слідчого судді з погодженим прокурором клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_9 , якому 10.11.2023 року повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.4 ст.187 КК кримінального правопорушення.

13.11.2023 року слідчим суддею Запорізького районного суду Запорізької області застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_9 до 11.01.2024 року включно.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 11.12.2023 року скасовано ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 13.11.2023 року і до ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 08.01.2024 року включно.

Постановою керівника Запорізької окружної прокуратури від 20.12.2023 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 11.02.2024 року.

У зв`язку з тим, що 08.01.2024 року спливає строк тримання під вартою ОСОБА_9 , а у кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих та розшукових дій, а також з огляду на існування у даному провадженні передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, слідчий просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_9 .

Слідчим суддею задоволено клопотання слідчого із посиланням на те, що ризики, які стали підставою для застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжують існувати та не зменшились; застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання встановленим ризикам. Крім того, у провадженні необхідно провести ряд слідчих та розшукових дій.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з таких підстав.

За змістом ст.199 КПК слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання особи під вартою, має дослідити надані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу та з`ясувати конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 197 КПК строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в передбаченому цим Кодексом порядку. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості, дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався зазначених вимог закону під час розгляду вищевказаного клопотання.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Так, викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК підтверджуються наступними доказами:

- протоколом огляду місця події від 13 липня 2023 року (а.с.25-30);

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 (а.с.31-39);

- висновком експерта №1838/к від 27 вересня 2023 року (а.с.40-41);

- протоколом слідчого експерименту від 7 вересня 2023 року за участю ОСОБА_11 (а.с. 42-48);

- протоколом огляду предмету від 28 вересня 2023 року, де об`єктом огляду був оптичний носій інформації, який виданий ОСОБА_12 та на якому містяться відео файли, з яких встановлено, що 13 липня 2023 року о 16 год. 30 хв. у напрямку Донецького шосе з населеного пункту Івано-Ганнівка на великий швидкості прямує пасажирський автобус, у кузові білого кольору, марки Mersedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_13 (відповідно до свідчень потерпілого ОСОБА_11 особи, які 13 липня 2023 року вчинили протиправні дії відносно нього, покидали місце вчинення кримінального правопорушення на тотожному транспортному засобу) (а.с. 64-66);

- рапортом старшого оперуповноваженого, з якого випливає, що до вчинення кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_13 , який як встановлено органом досудового розслідування, виконуючи роль організатора вчинення кримінального правопорушення залучив до вчинення злочину ОСОБА_9 та ОСОБА_14 (а.с.59-63);

- протоколом огляду предмету від 16 жовтня 2023 року, де об`єктом огляду був оптичний носій інформації на якому відображені всі абонентські номери мобільного телефону, які користувались послугами мобільного оператора «ПрАТ Київстар», в період часу починаючи з 10 год. 12 липня 2023 року до 17 год. 12 липня 2023 року та починаючи з 11 год. 13 липня 2023 року до 17 год. 13 липня 2023 року (а.с.70-77);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 7 вересня 2023 року, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_11 впізнав особу під №3 ( ОСОБА_9 ), яка нанесла йому тілесні ушкодження 13 липня 2023 року (а.с.85-87).

Із наведеного вбачається, що вказані докази можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, яке йому інкримінується.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри не спростовують обставин, які містяться у клопотанні слідчого, оскільки сторона захисту не довела їх у відповідності до ч.5 ст.132 КПК. Факт заперечення наявності обґрунтованої підозри не є визначеною законом підставою для її спростування. Крім того, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК та є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК (ст.ст.22, 26 КПК).

За таких обставин доводи апеляційної скарги з цих підстав колегія суддів вважає безпідставними.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності передбачених ст.177 КПК ризиків, слідчим суддею в межах своїх повноважень встановлено, що вони є обґрунтованими. Заявлені у клопотанні ризики можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення на даний час існують.

З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджено матеріалами клопотання.

ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК. Відповідно до ст.12 КК вказане кримінальне правопорушення є особливо тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, у зв`язку із чим, враховуючи суворість можливого покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, на думку колегії суддів, на підтвердження ризику переховування від органу досудового розслідування свідчить і наявність у підозрюваного місця реєстрації на тимчасово окупованій території (Херсонська область), що може спонукати його до дій, направлених на переховування на ній.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що не виключається можливість незаконного впливу на свідків та потерпілого, оскільки вони в судовому засіданні допитані не були, а підозрюваному можуть бути відомі адреси їх проживання чи роботи, у зв`язку з чим, він може здійснювати на них певний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення кримінальної відповідальності, а факт їх допиту на стадії досудового розслідування не свідчить про відсутність вказаного ризику, оскільки вони повинні бути допитані безпосередньо в судовому засіданні для виконання вимог ч.4 ст.95 КПК.

Також колегія суддів вважає доведеним і ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК, оскільки підозрюваний ОСОБА_9 , як вбачається зі змісту апеляційної скарги не визнає свою провину в інкримінованому йому злочині, і будучи на волі може затягувати досудове розслідування шляхом своїх неявок до слідчого для проведення слідчих дій та його допиту, чим перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відтак, на думку апеляційного суду, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК обґрунтовані та підтверджені.

Доводи про наявність у підозрюваного ОСОБА_9 орендованого житла та відсутність судимості, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Саме ці обставини, на переконання колегії суддів, у сукупності із обґрунтованістю підозри і складають ризики, передбачені ст.177 КПК, що свідчить про неможливість застосування щодо ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Твердження сторони захисту про неповноту з`ясування обставин справи слідчим суддею та про невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам справи, є безпідставними, суперечать матеріалам справи і змісту оскаржуваної ухвали.

Посилання сторони захисту на відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі, яка є належним чином вмотивованою.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи про те, що слідчим суддею не в повній мірі обґрунтована неможливість застосування інших запобіжних заходів, є безпідставними.

В ухвалі зазначені обставини, з урахуванням яких слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того як встановлено під час апеляційного розгляду, підозрюваного та його захисників повідомлено про завершення досудового розслідування, з 24.01.2024 року стороні захисту надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

Посилання захисника на дані, що характеризують особу підозрюваного, не спростовують висновки слідчого судді та не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення.

Крім того, відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК, колегія суддів вважає за необхідне, при застосуванні вказаного запобіжного заходу не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства та погрози його застосування.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 03 січня 2024 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4