Справа № 740/4872/19
Провадження № 1-кп/740/8/23
В И Р О К

іменем України

29 грудня 2023 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 вересня 2019 року за №0001195, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Заньки Ніжинського району Чернігівської області, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, не працюючого, не одруженого, раніше судимого вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 грудня 2018 року за ч.3 ст.185 КК України до 03 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком на 02 роки, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_2 ,

за ч.2 ст.186 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 05 вересня 2019 року близько 17 год., перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_6 в буд. АДРЕСА_2 , умисно, з метою протиправного збагачення, з корисливого мотиву, повторно, відкрито викрав мобільний телефон марки FLY моделі FF179, вартістю 195 грн., належний потерпілій ОСОБА_6 , після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном. Потерпілій ОСОБА_6 заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 195 грн..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, щиро розкаявся у скоєному, просив суворо не карати, показавши, що в присутності ОСОБА_6 у неї вдома забрав її мобільний телефон, який в подальшому у нього був вилучений працівниками поліції. Вчинив дані дії під час іспитового строку.

Згідно свідоцтва про смерть від 24 квітня 2020 року потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Заньки Ніжинського району.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується його показаннями під час судового розгляду та доказами кримінального провадження, які суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним досліджувати щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є доказами згідно ст.ст.84, 95 КПК України.

Із врахуванням викладеного наявні підстави для визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), належного потерпілій ОСОБА_6 , вчинений повторно.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд при виборі покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів і повязане із повторним незаконним посяганням, і в період іспитового строку, на власність стосовно непрацездатної особи похилого віку, що свідчить про підвищений рівень суспільної небезпечності; дані про особу обвинуваченого, який має 42-річний вік і має постійне та зареєстроване місце проживання, за яким скарги відсутні, є працездатною особою, з укладенням у встановленому порядку трудовим договором не працює, не одружений, не перебуває на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, згідно досудової доповіді щодо нього встановлені високий ступінь ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середній щодо небезпеки для суспільства із зазначенням не можливості виправлення без позбавлення чи обмеження волі; обставина, яка пом"якшує покарання,-щире каяття; обтяжуючі обставини відсутні, при цьому зазначена в обвинуваченні обтяжуюча обставина-вчинення злочину повторно, є ознакою вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд згідно ч.4 ст.67 КК України не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції статті, що відповідає тяжкості правопорушення та особі обвинуваченого і є достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.3 ст.78 КК України уразі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст.ст.71, 72 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.71 КК України встановлено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Вчинення обвинуваченим 05 вересня 2019 року кримінального правопорушення після постановлення вироку Ніжинського міськрайонного суду від 14 грудня 2018 року і під час призначеного іспитового строку є підставою для призначення покарання за сукупністю вироків на підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за даним попереднім вироком у виді позбавлення волі.

Також судом враховується, що призначення ст.75 КК України полягає у наданні засудженій особі можливості протягом іспитового строку підтвердити можливість її виправлення та інтеграції у суспільство без відбування призначеного покарання, при цьому в разі вчинення особою під час іспитового строку нового кримінального правопорушення повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням суперечить точному змісту кримінального закону.

Витрати на залучення експерта у розмірі 628 грн. 04 коп підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави відповідно до ст.124 КПК України.

Відповідно до розписки від 28 вересня 2019 року телефон марки FLY FF179 з сім картою мобільного оператора «Водафон», як речовий доказ згідно постанови Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 20 вересня 2019 року, повернутий потерпілій ОСОБА_6 (а.47, 48), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням ст.22 КПК України щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, при цьому судовий розгляд проведений лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в його межах.

Керуючись ст.374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді 04 (чотирьох) років позбавлення волі.

За сукупністю вироків на підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 грудня 2018 року у виді 06 (шести) місяців позбавлення волі, і призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 04 (чотирьох) років 06 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання на виконання даного вироку суду.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 04 коп витрат на залучення експертів.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_7 .