ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3826/22 Номер провадження 11-сс/814/118/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю адвоката ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 24 серпня 2022 року у кримінальному провадженні №001503,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого 2-го слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, ОСОБА_8 від 24 березня 2022 року про закриття кримінального провадження №001503 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що слідчим проведено обсяг слідчих дій, необхідний для повного і об`єктивного дослідження обставин провадження, а постанова слідчого про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нове рішення, яким скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

При цьому зазначає, що висновки слідчого, викладені в мотивувальній частині постанови, не відповідають тим, що зазначені у її резолютивній частині.

Наголошує, що аналіз доказів свідчить, що показання потерпілої підтверджують версію про умисне спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Вказує про наявність у кримінальному провадженні двох висновків судово-медичних експертиз, один з яких підтверджує умисний характер нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, а інший, за твердженням слідчого, спростовує.

У зв`язку з наведеним зазначає про існування двох альтернативних варіантів перебігу подій, що мали місце 15 квітня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

Зазначає, що після повідомлення особі про підозру лише прокурор може закрити кримінальне провадження з підстав, передбачених ч.1 ст.284 КПК України.

Наголошує, що у постанові слідчого про закриття кримінального провадження відсутні відомості про те, який саме елемент складу кримінального правопорушення відсутній в діянні ОСОБА_9 та які докази свідчать про це.

Вважає, що слідчим під час прийняття вказаної постанови та слідчим суддею під час розгляду відповідної скарги, всупереч вимогам п.1 ч.3 ст.87 КПК України, взято до уваги показання ОСОБА_9 .

Зауважує, що попередня постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 24 листопада 2021 року, що була скасована, та оскаржувана постанова від 24 березня 2022 року аналогічні за своїм змістом.

Звертає увагу на факт складення слідчим повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Підстави та порядок закриття кримінального провадження встановлені у ст.284 КПК України.

Під закриттям кримінального провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності, як того вимагають приписи ч.2 ст.9 КПК України.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної ухвали, слідчий суддя під час розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження належним чином перевірив підстави такого рішення слідчого

Так, 17 березня 2020 року за заявою ОСОБА_7 до ЄРДР були внесені відомості за №001503 та розпочате досудове розслідування кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, за фактом нанесення їй під час конфлікту 15 квітня 2020 року тілесних ушкоджень її співмешканцем ОСОБА_9 в квартирі АДРЕСА_2 .

За результатами проведеного досудового розслідування, 25 травня та 24 листопада 2021 року слідчими винесено постанови про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, які в подальшому були скасовані ухвалами слідчих суддів Ленінського районного суду м. Харкова від 11 червня та від 21 грудня 2021 року.

24 березня 2022 року слідчий 2-гослідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, ОСОБА_8 своєю постановою в черговий раз закрив це кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, характеризується дією або бездіяльністю, що спрямовані на заподіяння легкого тілесного ушкодження; наслідками у виді спричинення легкого тілесного ушкодження та причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідками.

Суб`єктивна сторона цього ж кримінального правопорушення характеризується тільки умисною формою вини.

Таким чином, для виявлення наявності в діях особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, необхідно встановити, зокрема, наявність умислу на заподіяння легких тілесних ушкоджень.

Перевіряючи доводи скарги ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що орган досудового розслідування після проведення необхідних слідчих дій правильно встановив фактичні обставини справи, у відповідності до ст.94 КПК України оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження.

Так, слідчий належним чином оцінив показання потерпілої ОСОБА_7 та ОСОБА_9 про розвиток подій під час конфлікту, результати проведених з ними слідчих експериментів та висновки судових експертиз щодо виявлених у кожного з них тілесних ушкоджень та механізму їх утворення.

Допитав слідчий і свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 інспекторів роти №5 батальйону №2 УПП в Харківській області ДПП НП України, які прибули за викликом на місце події; ОСОБА_12 та ОСОБА_13 батьків ОСОБА_9 ; ОСОБА_14 сусіда який бачив потерпілу перед конфліктом; ОСОБА_15 слідчу, яка виїздила під час чергування за адресою АДРЕСА_3 , та детально проаналізував їх показанн .

При цьому слідчий прийшов до переконання, що здобуті докази не підтверджують факт умисного заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень потерпілій та не спростовують його версію про те, що під час спровокованого потерпілою конфлікту саме ОСОБА_7 намагалась нанести йому удари у ділянку обличчя не лише руками, але і різними предметами.

Як встановив слідчий, дійсно у зв`язку з таким розвитком подій від дій ОСОБА_9 , який стримуючи агресію потерпілої та захищаючись виставив її на сходову клітку під`їзду, могли утворитися виявлені судовим експертом у ОСОБА_7 синці у різних частинах тіла, проте їх спричинення не було умисним.

Водночас, щодо інших виявлених тілесних ушкоджень у потерпілої, то згідно з висновком судового експерта, не виключена можливість утворення їх в результаті неодноразового падіння на поверхню та ударами об тверду поверхню різними анатомічними ділянками тіла.

Наведене в свою чергу узгоджується з показаннями самої ОСОБА_7 щодо обставин отримання нею певної частини тілесних ушкодження в результаті падіння на підлогу.

Таким чином, слідчий всебічно та повно перевірив твердження ОСОБА_7 про умисне спричинення їй тілесних ушкоджень, з`ясував обставини їх отримання шляхом проведення вказаних слідчих дій та встановив відсутність умислу в діях ОСОБА_9 .

Оскільки заподіяння легкого тілесного ушкодження внаслідок необережної вини не є караним за ст.125 КК України, слідчий обґрунтовано вказав про відсутність в діянні ОСОБА_9 складу цього кримінального правопорушення.

При цьому слідчим суддею також перевірено дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження слідчим.

Доводи апеляційної скарги адвоката про те, що складення слідчим повідомлення ОСОБА_9 про підозру за ч.1 ст.125 КК України, яка не була погоджена прокурором, унеможливлює закриття слідчим кримінального провадження є неприйнятними.

Так, відповідно до ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках:

1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;

2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;

3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, за змістом ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Разом з тим, наявний в матеріалах кримінального провадження проект повідомлення про підозру, який не був погоджений прокурором, не свідчить про набуття ОСОБА_9 процесуального статусу підозрюваного в даному кримінальному провадженні та не є перепоною, яка унеможливлює слідчим закрити дане провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Всупереч доводам захисника, відсутні підстави для визнання показань ОСОБА_9 недопустимими доказами з огляду на приписи п.1 ч.3 ст.87 КПК України.

Враховуючи наведе, слідчий суддя, перевіряючи доводи потерпілої, обґрунтовано надав оцінку не лише повноті вчинених під час досудового розслідування слідчих та процесуальних дій, а й правильності правової оцінки слідчим встановлених обставин під час досудового розслідування.

Процесуальне рішення слідчого про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Отже, висновки слідчого судді про відсутність підстав для скасування постанови слідчого 2-го слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, ОСОБА_8 від 24 березня 2022 року про закриття кримінального провадження №001503 ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального та кримінального процесуального закону, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.405, ст.407 та ст.422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 24 серпня 2022 року у кримінальному провадженні №001503 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4