Провадження №1-кс/359/121/2024
Справа №359/205/24
У Х В А Л А

Іменем України

11 січня 2024 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю слідчого ОСОБА_3

володільця майна ОСОБА_4

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні з технічною фіксацією клопотання слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002798, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий слідчого відділу Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майор поліції ОСОБА_3 , за згодою прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому зазначив, що СВ Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002798 від 29.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 28.12.2023 року близько 22 години до Бориспільського РУП ГУНП в Київській області надійшла заява ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що за адресою: Київська область, м. Бориспіль на парній колії перегону КП 19 км. Бориспіль невідомі особи, діючи умисно, шляхом підпалу привели у несправність релейну шафу сигнальної установки № 2 АТ «Укрзалізниця», яка синхронізує та нормує рух потягів на вказаній ділянці залізничного полотна.

29.12.2023 року відомості про вказану подію внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0002798 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Окрім того, 29.12.2023 року до Бориспільського РУП ГУНП в Київській області надійшла інформація, що розташована за адресою: Київська область, м. Бориспіль, залізничний шлях 24 - 31 км. в напрямку с. Артемівка, що на релейній шафі сигнальної установки № 26, яка перебуває на балансі ВП Дарницької дистанції сигналізації та зв`язку РФ Південно Західної залізниці АТ «Укрзалізниця», виявлено пожежу, де горить вищевказана шафа. Внаслідок чого, завдано матеріальні збитки АТ «Укрзалізниця».

02.01.2024 року відомості про вказану подію внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Окрім того, 01.01.2024 року приблизно об 18 год. до Бориспільського РУП ГУНП в Київській області надійшла інформація, що біля залізничної колії на 39 км. ПК 5 непарної колії перегону Баришівка - Бориспіль виявлено, що на релейній шафі сигнальної установки, яка перебуває на балансі ВП Дарницької дистанції сигналізації та зв`язку РФ Південно Західної залізниці АТ «Укрзалізниця», невідома особа шляхом підпалу умисно пошкодила вказану вище релейну шафу. Внаслідок чого, завдано матеріальні збитки АТ «Укрзалізниця», сума яких на даний час встановлюється.

02.01.2024 року відомості про вказану подію внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Окрім того, 02.01.2024 року до Бориспільського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від ГУ СБУ у м. Києві та Київської області про намір неповнолітніх мешканців м. Борисполя Київської області вчинити за адресою - Київська область, м. Бориспіль, координати 50,39544' C,30,97868'B підпалу релейної шафи сигнальної установки № 1, яка перебуває на балансі ВП Дарницької дистанції сигналізації та зв`язку РФ Південно - Західної залізниці АТ «Укрзалізниця».

02.01.2024 року відомості про вказану подію внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Під час розслідування кримінального провадження було встановлено причетність до вчинення вказаного злочину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Вподальшому 05.01.2024 року з 16 год. 20 хв. по 17 год. 11 хв. у порядку ч.3 ст.233 КПК України проведено невідкладний обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення обшуку вище вказаної квартири у ОСОБА_4 було виявлено та в подальшому вилучено:мобільний телефон Apple iPhone 12 у полімерному комбінованому чохлі темно-синього кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 ; ноутбук DELL у корпусі чорного кольору №4.

Слідчим 05.01.2024 року винесено постанову про визнання вищевказаного майна речовим доказом.

Тому в органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, з метою збереження речових доказів.

В судовому засіданні слідчий Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна - ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти накладання арешту на майно.

Директор ТОВ «УкрЄвроМАЗ» ОСОБА_7 надіслав листа, в якому просить відмовити в задоволенні клопотання про проведення обшуку, оскільки ноутбук є власністю компанії та на ньому знаходиться важлива робоча інформація та особисті матеріали ОСОБА_4 .

Заслухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та додані матеріали, суд дійшов до наступного висновку.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні прокурора чи слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатись в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає, аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді до скасування КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями арешту майна у встановленому порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя повинен врахувати, крім іншого, наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; правову підставу для арешту майна; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову, тощо. В разі задоволення клопотання про арешт в ухвалі слід зазначити перелік майна, яке підлягає арешту.

Судом встановлено, що СВ Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0002798 від 29.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Слідчим доведено, що у зв`язку з розслідуванням даного кримінального провадження, необхідністю доказування стороною обвинувачення фактів та обставин вчинення кримінального правопорушення, необхідно накласти арешт на речі, вилучені у ході проведення обшуку, оскільки останні може бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також, з наданих суду матеріалів вбачається, що застосування арешту вказаного майна необхідне для забезпечення збереження речових доказів.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що накладення арешту з підстав, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд із забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Доводи директора ТОВ «УкрЄвроМАЗ» ОСОБА_7 , що товариство являється власником майна, яке було вилучено під час обшуку, зокрема ноутбук DELL у корпусі чорного кольору №4, в силу обставин зазначених у листі, суд оцінює критично, оскільки матеріали провадження, надані суду, на даному етапі досудового розслідування, не підтверджують зазначені доводи.

За встановлених обставин суд вважає доводи директора ТОВ «УкрЄвроМАЗ» ОСОБА_7 та ОСОБА_4 щодо походження та належності майна такими, що не ґрунтуються на матеріалах провадження та підлягають перевірці під час здійснення досудового розслідування.

Із цих підстав як такі, що не підтверджені жодними доказами, а відтак і не спростовують висновків слідчого судді та не дають підстав для відмови в задоволенні клопотання про арешт майна, суд не бере до уваги і доводи про те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не має відношення до кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що доводи директора ТОВ «УкрЄвроМАЗ» ОСОБА_7 та володільця майна ОСОБА_4 не доводять можливості настання надмірно тяжких наслідків арешту майна для інших осіб.

Слідчий також звертає увагу, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому власник майна та його представник за відповідних обставин не позбавлений права в ході провадження досудового розслідування порушувати питання про скасування арешту майна в порядку, передбаченому ст.174 КПК України.

З урахуванням вищенаведеного, вважаю наявність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на вказане майно.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення невідкладного обшуку 05.01.2024 року майно, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: мобільний телефон Apple iPhone 12 у полімерному комбінованому чохлі темно-синього кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 ; ноутбук DELL у корпусі чорного кольору №4.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді виготовлено і проголошено 16.01.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1