Справа № 991/9775/23
Провадження № 1-кс/991/9869/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції з власних технічних засобів),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Київ скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

установив:

08.11.2023 до Вищого антикорупційного суду шляхом направлення через електронний кабінет Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за його заявою № VYH- від 03.11.2023.

І. Зміст скарги

03.11.2022 ОСОБА_3 , в порядку ст.ст. 55-56, 214 КПК України, звернувся до уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України з заявою № VYH- від 03.11.2023 про вчинення кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364 КК України, головою Національного банку України ОСОБА_4 , заступником Голови Національного банку України ОСОБА_5 та іншими заступниками голови НБУ, директорами-розпорядниками Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , міністром внутрішніх справ України ОСОБА_8 , начальниками ГСУ МВС України та ГСУ НП України, головою Державної служби фінансового моніторингу України, генеральними прокурорами та їхніми заступниками з 2014 року і по цей час, іншими керівниками органів державної влади України, якими, внаслідок зловживання владою або службовим становищем, тобто умисного, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної або юридичної особи, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, що завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб - вкладників та кредиторів банку, сприяли легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Така заява була отримана Національним антикорупційним бюро України 03.11.2023, однак, в порушення вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, до цього часу уповноважена особа не внесла до ЄРДР відомості, викладені у заяві № VYH- від 03.11.2023 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364 КК України, не вручила ОСОБА_3 та потерпілим витяг із ЄРДР, потерпілим - пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, не розпочала досудове розслідування, не допитала ОСОБА_3 , потерпілих і свідків.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_3 просив зобов`язати уповноважену особу Національного антикорупційного бюро України внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364 КК України, викладені у заяві № VYH- від 03.11.2023; вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого; надати витяг з ЄРДР.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

У судовому засіданні ОСОБА_3 подану ним скаргу підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підстав, викладених у ній. Зазначив, що раніше із такими заявами про внесення відомостей до ЄРДР, у такому обсязі, не звертався. Досудове розслідування за кримінальними правопорушеннями, зазначеними у поданій заяві, жодним правоохоронним органом України не здійснюється. На теперішній час інформації про внесення відомостей за його заявою не має.

Уповноважена особа Національного антикорупційного бюро України, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки завчасно не повідомила.

Керуючись положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності представника органу, бездіяльність уповноваженої особи якого оскаржується, оскільки це не є перешкодою для розгляду поданої скарги.

ІІІ. Встановлені обставини, мотиви та оцінка слідчого судді

Дослідивши зміст скарги та долучені до неї матеріали, заслухавши скаржника ОСОБА_3 , слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги з огляду на таке.

Положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Частиною 1 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, наступає після спливу 24 годин з моменту подання заяви про кримінальне правопорушення та отримання такої заяви слідчим.

За змістом п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення).

Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у тісному взаємозв`язку з положеннями ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, має бути критерієм внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Офісом Генерального прокурора.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298). Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають заяви чи повідомлення, в яких заявником порушено перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, тобто ініційовано здійснення дій, визначених КПК України.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 30 вересня 2021 року (справа № 556/450/18, провадження № 51-4229км20) наголосив: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі зазначених вище критеріїв.

Викладене дає підстави вважати, що внесенню до ЄРДР в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатньо відомостей про вчинене кримінальне правопорушення.

Отже, бездіяльність, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя також враховує, що у особи, яка подає заяву про злочин, відсутній обов`язок наводити у ній всі фактичні обставини певного злочину, оскільки доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладено на органи досудового розслідування. Однак, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться лише відомості про конкретне кримінальне правопорушення, а не про будь-які дії.

Перевіряючи наявність підстав для зобов`язання уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України внести інформацію про кримінальні правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 № VYH- від 03.11.2023, слідчий суддя зазначає таке.

У своїй заяві ОСОБА_3 просив уповноважену особу Національного антикорупційного бюро України внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364 КПК України, головою Національного банку України ОСОБА_4 , заступником Голови Національного банку України ОСОБА_5 та іншими заступниками голови НБУ, директорами-розпорядниками Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , міністром внутрішніх справ України ОСОБА_8 , начальниками ГСУ МВС України та ГСУ НП України, головою Державної служби фінансового моніторингу України, генеральними прокурорами та їхніми заступниками з 2014 року і по цей час, іншими керівниками органів державної влади України, якими, внаслідок зловживання владою або службовим становищем, тобто умисного, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної або юридичної особи, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб - вкладників та кредиторів банку, сприяли легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом. В результаті корупційної схеми (розміщення коштів українських банків із використанням кореспондентських рахунків, відкритих у «Meinl Bank Aktiengeselschaft», та переданих в заставу для виконання кредитних зобов`язань перед компаніями, пов`язаними з особами українських банків, неповернення українським банкам та їх вкладникам грошових коштів, визнання банків неплатоспроможними), до якої були залучені зазначені вище особи, які знали про цю схему, але не припинили її до 2016 року, були вкрадені та не повернуті кошти банків і вкладників на суму понад 338 000 000 доларів США та 59 000 000 євро.

Проаналізувавши подані скаржником матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність у заяві про вчинення кримінальних правопорушень конкретних відомостей, які могли б об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення вказаними у заяві особами корупційних кримінальних правопорушень. Скаржником не наведено конкретних відомих йому відомостей (часу, місця, способу та інших обставин вчинення кримінальних правопорушень), які у своїй сукупності можуть свідчити про вчинення зазначених ним у заяві кримінальних правопорушень, існування яких обґрунтовує необхідність внесення відомостей до ЄРДР.

ОСОБА_3 у заяві про вчинення кримінальних правопорушень висловлена власна оцінка дій окремих службових осіб Національного банку України, органів державної влади та українських банківських установ, які начебто переводили значні фінансові ресурси на кореспондентські рахунки, відкриті в «Meinl Bank Aktiengeselschaft», внаслідок чого було виведено грошові кошти, а утворений внаслідок цього борг у подальшому погашався за рахунок коштів клієнтів цих банківських установ, та в кінцевому результаті такі дії призвели до визнання цих банків неплатоспроможними. Крім того, скаржником висловлено припущення про ймовірне вчинення протиправних дій особами, які зазначені в заяві, а також непогодження заявника із діями цих службових осіб при виконанні ними своїх службових повноважень, не зазначаючи при цьому, які конкретні дії чи бездіяльність вказують на зловживання з боку цих осіб та свідчать про використання ними влади чи службового становища всупереч інтересам служби.

На переконання слідчого судді, наведених скаржником ОСОБА_3 у поданій ним заяві про вчинення кримінальних правопорушень відомостей недостатньо для того, щоб розпочати кримінальне провадження стосовно зазначених у скарзі осіб, адже досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, які певним чином мають бути зафіксовані та істинність яких може бути перевірена.

Підсумовуючи, слідчий суддя вважає, що у судовому засіданні не було встановлено обставин та фактів, які були б достатніми для висновку про вчинення зазначеними у заяві ОСОБА_3 службовими особами кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, слідчий суддя констатує відсутність зазначеної ОСОБА_3 бездіяльності у діях уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, з огляду на що відмовляє у задоволенні поданої ним скарги.

Керуючись статтями 214, 303, 304, 306, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Слідчий суддя ОСОБА_1