ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/5062/23

н/п 1-кп/766/589/24

25.01.2024 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 12.04.2023 р. за №0000135, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, українця, громадянину України, з середньою освітою, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення (проступка), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку обігу психотропних речовин, а саме у порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» яким передбачено, що на території України заборонено обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, включених до таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, на початку квітня 2023 року (точної дати та місця під час дізнання встановити не надалось можливим), з метою особистого вживання, без мети збуту, придбав шляхом знахідки на смітнику в м. Херсон, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 65,71 г., який без мети збуту, з метою особистого вживання, зберігав при собі, до моменту видачі поліцейським в ході огляду місця події в м. Херсоні, 12.04.2023, у період часу з 12 год. 50 хв. По 13 год. 50 хв.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ст. 309 ч.1 КК України визнав повністю та беззастережно, обставини зазначені в обвинувальному акті не оспорював та підтвердив їх в судовому засіданні, наркотичну речовину знайшов. У вчиненому щиро кається, не заперечував щодо покарання, запропонованого прокурором.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що під час патрулювання 12.04.2023 року на вулиці Марії Фортус в місті Херсоні побачив чоловіка, який себе вів підозріло, з`ясувалось, що це громадянин ОСОБА_4 , який на запитання працівника поліції повідомив, що має при собі канабіс та добровільно видав речовину.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 12.04.2023 року в м. Херсоні, по вул. Марії Фортус (період з 12-50 год по 13-50 год) у ОСОБА_4 виявлено полімерний пакет з речовиною рослинного походження, зеленого кольору, подрібненою.

У відповідності до висновку експерта №СЕ-19/122-23/748-НЗПРАП від 13.04.2023 року, надана на дослідження речовина рослинного походження буро-зеленого кольору з пряним запахом, є небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс. Маса канабісу, в перерахунку на суху речовину, становить 65,71 г.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення (проступка), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України кваліфікуючими ознаками якого є: незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також обсяг і характер вчиненого кримінально-караного діяння.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд враховує, що він не працює, також враховує, що під час вчинення інкримінуємого йому кримінального правопорушення був обмежено осудний, перебуває на обліку у лікаря психіатра з 2016 року з діагнозом шизоафектний розлад, на обліку у лікаря нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Відповідно до cт. 20 КК України особа, визнана судом обмежено осудною, тобто та, яка під час вчинення злочину через наявний у неї психічний розлад не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними, підлягає кримінальній відповідальності; визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» неосудність та обмежена осудність є юридичними категоріями, а тому визнання особи неосудною (ч. 2 ст. 19 КК України) чи обмежено осудною (ч. 1 ст. 20 КК України) належить виключно до компетенції суду.

Разом з тим, слід враховувати, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

При цьому, зазначені заходи, перелік яких визначений ст.94 КК України, можуть застосовуватися до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння у стані неосудності (обмеженої осудності) або вчинили злочини в стані осудності чи обмеженої осудності, але до постановлення вироку або під час відбування покарання захворіли на психічну хворобу, що позбавляє їх можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними.

Зі змісту висновку судово-психіатричного експерта № 72 від 22.08.2023 року вбачається, що в період часу з 2013 року і на день складання висновку, ОСОБА_4 страждає шизоафективним розладом, внаслідок чого не міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. До ОСОБА_4 рекомендується застосувати примусові заходи медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, за місцем його перебування.

Відповідно до наведеного, зазначений у ОСОБА_4 стан міг істотно впливати на його поведінку та діяльність та позбавляв його можливості повною мірою усвідомлювати свої дії і керувати ними в період інкримінованого йому діяння. Підпадає під дію ст. 20 КК України.

Згідно рекомендацій постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги, застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких саме і є критерієм обмеженої осудності (ч. 1 ст. 20, ч. 2 ст. 94 КК України). Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду.

Відповідно до пункту 8 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду, така допомога може надаватися таким особам незалежно від виду призначеного їм покарання, якщо воно пов`язане з позбавленням волі, та здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язане - на психіатричні заклади охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.

На підставі вищевказаного висновку судово-психіатричного експерта № 72 від 22.08.2023 року, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 є обмежено осудним та потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у закладі охорони здоров`я за місцем перебування.

Вказане кореспондується з вимогами ч. 2 ст. 504 КПК України, згідно якої досудове розслідування щодо осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення у стані обмеженої осудності, здійснюється слідчим згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом. Суд, ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.

Суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 309 КК у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Суд вважає, що саме таке покарання ОСОБА_4 є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових злочинів, відповідатиме вимогам ст. 50 КК, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також сприятиме запобіганню вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи майновий стан обвинуваченої ОСОБА_7 , який офіційно не працевлаштований, суд на підставі ч. 4 ст. 53 КК України призначає штраф з розстрочкою його виплати десятьма рівними частинами протягом одного року.

Враховуючи, що в судовому засіданні, стороною обвинувачення не виносилось питання про застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, суд вважає, що підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не має.

Питання речових доказів суд вирішив відповідно до вимог ст. 100 КПК України в межах пред`явленого обвинувачення (постанова про визнання речовим доказом від 19.04.2023 року).

З обвинуваченого також підлягають стягненню в дохід держави понесенні процесуальні витрати на проведення експертизи на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, в межах пред`явленого обвинувачення (довідка про витрати на проведення експертизи, висновок від 13.04.2023 року СЕ-19/122-23/748-НЗПРАП).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 20, 50, 65, 75, 76, 309 КК України, ст. ст. 100, 369-374, 376, 504 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 309 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Розстрочити виплату штрафу десятьма рівними частинами, які складають 1700 гривень, строком на один рік.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

На підставі ст. ст. 20 ч.2, 94 ч.1, п.1 КК України застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покласти на КНП "Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги" Херсонської обласної ради, за місцем проживання останнього.

Речовий доказ: канабіс масою в перерахунку на суху речовину 65,71 г та первинне пакування, що перебувають в спеціальному пакеті експертної служби МВС України №5815197 знищити, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді від 01.05.2023, в кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР 12.04.2023 р. за №0000135.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , в дохід держави процесуальні витрати понесені на проведення експертизи в сумі 1195,00 грн. (одна тисяча сто дев`яносто п`ять гривень).

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області з урахуванням обмежень, визначених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно направити учасникам судового провадження.

СуддяОСОБА_1