УХВАЛА

про призначення судового розгляду

Справа № 621/3467/23

Провадження 1-кп/621/294/23

09 листопада 2023 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники справи:

прокурор ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_4 (не з`явилася)

законний представник - ОСОБА_5 (не з`явилася)

представник потерпілої - адвокат ОСОБА_6 (не з`явилася)

обвинувачений ОСОБА_7

захисник адвокат ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальну справу №621/3467/23 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 152 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Зміївського районного суду Харківської області перебуває кримінальна справа № 621/3467/23 (провадження ЄРДР №0000318 від 17.07.2023) за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 статті 152 Кримінального кодексу України.

В підготовче судове засідання з`явився прокурор ОСОБА_3 , доставлений обвинувачений ОСОБА_9 та в режимі відеоконференції приймає участь захисник ОСОБА_10 .

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_11 , її законний представник ОСОБА_12 та представник потерпілої - адвокат ОСОБА_13 в судове засідання не з`явилися, подали через канцелярію заяви про проведення підготовчого судового засідання без їх участі. Просили прийняти цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої злочином, до спільного розгляду з кримінальним провадженням.

Учасники справи не заперечували проти вирішення питань підготовчого судового засідання без участі потерпілої та її представників.

В судовому засіданні прокурор зазначив про відповідність обвинувального акта вимогам статті 291 КПК України, відсутність підстав для його повернення чи закриття провадження, вважав за можливе призначити судовий розгляд у ЗАКРИТОМУ судовому засіданні з викликом учасників справи. Вважав за необхідне прийняти цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 до спільного розгляду з кримінальним провадженням.Одночасно заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому строком на 60 днів з метою забезпечення завдань кримінального провадження. В обгрунтуванн зазначив, що судове провадження не може бути закінчене в межах строку тримання обвинуваченого під вартою, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що полягають у можливості переховуватися від суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню, продовжують існувати. Вказав, що фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому злочину стосовно статевої недоторканності малолітньої особи свідчать про його підвищену суспільну небезпеку.

Захисник - адвокат ОСОБА_10 вважала за можливе призначити справу до судового розгляду в закритому судовому засіданні, клопотання про повернення обвинувального акта прокурору чи закриття провадження не заявляла. Не заперечувала проти прийняття цивільного позову потерпілої до спільного розгляду з кримінальним провадженням. Щодо клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечувала, вказавши, що єдиною аргументацією такого продовження є виключно тяжкість вчиненого злочину, всі інші ризики прокурором не доведені належними й допустимими доказами. Враховуючи наведене, просила змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_14 .Вітохін підтримав думку захисника, не заперечував проти призначення справи до судового розгляду. Просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне:

Кримінальне провадження надійшло до суду, в межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, що відповідає положенням ст. 32 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст. ст. 468-475 КПК України суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження у випадках, передбачених п. п. 4-8, ч.1, ч.2 ст. 284 КПК України, не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено.

Відповідно до положень статті 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. На захист інтересів неповнолітніх осіб та осіб, визнаних у встановленому законом порядку недієздатними чи обмежено дієздатними, цивільний позов може бути пред`явлений їхніми законними представниками. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За таких обставин, належить прийняти цивільний позов потерпілої ОСОБА_15 про відшкодування шкоди, спричиненої злочином, до спільного розгляду з кримінальним провадженням.

Крім того, згідно вимог ч.2 статті 27 КПК України, кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито. Суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини у разі розгляду справи про кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, а також необхідності запобігти розголошенню відомостей про особисте та сімейне життя чи обставин, які принижують гідність особи.

Оскільки інкриміноване ОСОБА_14 .Вітохіну правопорушення відноситься до злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканності малолітньої потерпілої особи, з метою запобігання розголошенню відомостей про особисте життя учасників справи, суд вважає за доцільне призначити справу до судового розгляду у ЗАКРИТОМУ судовому засіданні, в яке викликати учасників справи.

Згідно ч.4 статті 27 КПК України, кримінальне провадження у закритому судовому засіданні суд здійснює з додержанням правил судочинства, передбачених цим Кодексом. На судовому розгляді в закритому судовому засіданні можуть бути присутні лише сторони та інші учасники кримінального провадження.

Щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою суд зазначає наступне:

Відповідно до частин 1, 3, 4, 5 статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

У разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в умовах воєнного стану продовження строку тримання під вартою здійснюється у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу.

Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Частиною 1 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.12 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 статті 177 Кримінального процесуального України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який, у разі визнання його винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років.

Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 18.07.2023 року обвинуваченому було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави строком на 60 днів. Строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 13.11.2023.

На момент подання клопотання судовий розгляд кримінального провадження не завершено, потерпіла та свідки не допитані, докази по справі не досліджувалися. Завершити судовий розгляд кримінального провадження до спливу строку дії запобіжного заходу не видається за можливе.

Наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке, в разі визнання винуватості, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, ані обвинуваченим, ані захисником не ставилася під сумнів.

Захисник ОСОБА_10 , наполягаючи на зміні запобіжного заходу на менш суворий, посилалася, що єдиною підставою тримання обвинуваченого під вартою є лише тяжкість вчиненого злочину, а інші ризики жодним доказом не підтвердженні, в зв`язку з чим вважала за можливе обрати ОСОБА_14 .Вітохіну запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Однак суд не може погодитися з позицією сторони захисту, оскільки, як неодноразово зазначав Європейський Суд з прав людини, тяжкість вчиненого злочину та суворість майбутнього покарання сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

Одночасно суд зважує на те, що місце проживання потерпілої та фактичного проживання обвинуваченого було розташовано поруч , що при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, збільшить ризик тиску на малолітню потерпілу, законного предстаавника чи свідків.

На думку суду, ризики переховування від органів досудового розслідування або суду, знищення чи спотворення будь-якого з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого чи свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Суд також приймає до уваги роз`яснення Верховного Суду, який у своєму Листі № 1/0/2-22 від 03.03.2022 року «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» вказав, що слідчим суддям (суду) необхідно зважати на обставини воєнного стану, що введений в Україні з 24.02.2022 року в зв`язку з агресією Російської Федерації, та вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів.

За таких обставин, продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виправданим заходом, оскільки цього вимагає справжній інтерес суспільства, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини і положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів без визначення застави

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 331, 372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити кримінальну справу № 621/3467/23 (провадження ЄРДР №0000318 від 17.07.2023) за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 статті 152 Кримінального кодексу України до судового розгляду у ЗАКРИТОМУ судовому засіданні на 13.15 годину 09 листопада 2023 року

В судове засідання викликати учасників справи.

Прийняти цивільний позов потерпілої ОСОБА_16 до спільного розгляду з даним кримінальним провадженням.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою в Державній установі "Харківській слідчий ізолятор" на шістдесят днів, тобто до 06 січня 2024 року включно, без визначення застави

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим у цей же строк з моменту вручення йому копії судового рішення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 09.11.2023

Суддя ОСОБА_17