Справа № 487/9225/23
Провадження № 1-кс/487/5024/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2023 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 11.12.2023 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просив зобов`язати слідчого (керівника органу досудового розслідування) вчинити певні дії згідно зі ст.ст. 214, 1, 2, 28, 55 КПК України, передбачені в заяві: внести відповідні відомості з заяви про вчинені злочини: службовими і посадовими особами ГУНП в Миколаївській області з кваліфікацією за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367, чч. 1-4 ст. 197-1, ст. 356, чч. 1-4 ст. 358, чч. 1-4 ст. 191, чч. 2-5 ст. 27, чч. 1-3 ст. 28 КК України; службовою і посадовою особою органу судової влади - суддею з кваліфікацією за чч. 1-2 ст.ст. 364 - 367, чч. 1-4 ст. 191, чч. 2-05 ст. 27, чч. 1-2 ст. 28 КК України; надати йому копії витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань; вручити пам`ятку про права потерпілого.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що 06.12.2023 звернувся з заявою про вчинення кримінального правопорушення працівниками правоохоронного органу (поліції) і суддею до ТУ ДБР у м. Миколаєві. Проте відомості з цієї заяви не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим допущено бездіяльність службовими особами ТУ ДБР у м. Миколаєві.

В судовому засіданні ОСОБА_3 не був присутнім, відповідно до змісту скарги, просив розглянути її без його участі.

Слідчий ТУ ДБР у м. Миколаєві до судового засідання не з`явився, був повідомлений про час і дату його проведення, про причини неявки суд не сповістив. Неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною четвертою ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, відповідно до якої, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, відповідно, до п. 1 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 № 298, до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин, є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення).

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Крім того, в постанові Верховного Суду України від 30.09.2021 у справі № 556/450/18 зазначено наступне: "За змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти тазареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР."

Судом встановлено, що ОСОБА_3 подав до ТУ ДБР у м. Миколаєві заяву про вчинення суддею злочинів, передбачених ст.ст. 366, 364, 367, 191 КК України, від 02.12.2023, яка надійшла електронною поштою.

Відомості з вказаної заяви не були внесені до ЄРДР.

Слідчий суддя вважає, що у слідчого ТУ ДБР у м. Миколаєві були відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР з вказаної заяви ОСОБА_3 , оскільки в заяві не викладено обставин, які б дійсно могли свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 366, 364, 367, 191 КК України, виходячи з їх складу (об`єктивної та суб`єктивної сторін). Зміст заяви вказує на незгоду ОСОБА_3 з судовим рішенням у справі №2/489/748/23.

Так, відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. При цьому, виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Самих лише припущень ОСОБА_3 та його незгоди з судовим рішенням недостатньо для висновку про наявність кримінальних правопорушень.

Крім того, щодо вимог скарги ОСОБА_3 про зобов`язання ТУ ДБР у м. Миколаєві внести відомості з заяви про вчинені злочини службовими і посадовими особами ГУНП в Миколаївській області за вказаною ним кваліфікацією, слід зазначити, що вищевказана заява ОСОБА_3 взагалі не містить будь-яких відомостей про обставини вчинення кримінальних правопорушень службовими і посадовими особами ГУНП в Миколаївській області.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність ТУ ДБР у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, не підлягає задоволенню.

Крім того, дійшовши висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_3 , слідчий суддя також враховує, що аналогічна скарга ОСОБА_3 на бездіяльність ТУ ДБР у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР з заяви від 06.12.2023, вже була предметом розгляду слідчого судді. Так, ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєві від 20.12.2023 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 . Вказана скарга була подана одночасно зі скаргою, яка є предметом даного розгляду.

Подання ОСОБА_3 одночасно кількох скарг з тим самим предметом слідчий суддя розцінює як зловживання правами, тобто діями, що суперечать завданню судочинства.

Керуючись ст.ст. 214, 303-307, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1