cправа №947/4028/24
провадження №1-кс/947/1615/24
У Х В А Л А

09 лютого 2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим,

В С Т А Н О В И В:

1. Скарга та позиція заявника.

Департамент патрульної поліції (надалі Департамент) звернувся до слідчого судді Київського районного суду міста Одеси зі скаргою на рішення слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві про відмову у визнанні потерпілим. В обґрунтування якої зокрема зазначили, що 29.12.2023 року представником Департаменту до ТУ ДБР у м.Миколаєві було подано заяву про визнання потерпілим та залучення представника потерпілого у кримінальному провадженні №0001553 від 10.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

Постановою від 06.01.2024 року слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві ОСОБА_3 відмовив у задоволені клопотання про визнання Департаменту патрульної поліції потерпілим у кримінальному провадженні № 0001553.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий зазначив, що відповідно до диспозиції ч.1 cт.286-1 КК України, потерпілим в даному кримінальному правопорушенні вважається тільки така особа (потерпілий), якій було спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження. Будь-яких інших порушень прав або настання інших наслідків, у тому числі матеріальних, вказана стаття не передбачає.

Вважали, що дії слідчого, з відмови про залучення до вказаного провадження Департаменту, як потерпілого та представника Департаменту незаконними, зважаючи на наступне.

Внаслідок ДТП, яка сталася 10.11.2023 року було пошкоджено автомобіль «ВАЗ-21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , службовий автомобіль «SKODA RAPID», реєстраційний номер НОМЕР_2 та службовий автомобіль «СКС PGO-42ПП» (Peugeot), реєстраційний номер НОМЕР_3 .

За фактом ДТП було внесено відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за №0001553 від 10.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України.

Транспортний засіб, автомобіль «SKODA RAPID», реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіль «СКС РОО-42ПП» (Peugeot), реєстраційний номер НОМЕР_3 належать Департаменту патрульної поліції на праві власності. Майно поліції є державною власністю і належить їй на праві оперативного управління. Органи поліції здійснюють володіння, користування та розпорядження майном у порядку, визначеному законом.

У зв`язку з тим, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, пошкоджено транспортний засіб автомобіль «SKODA RAPID», реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіль «СКС PGO-42ПП» (Peugeot), реєстраційний номер НОМЕР_3 , Департаменту патрульної поліції завдано майнової шкоди.

Посилаючись на викладене, керуючись ст.ст.55, 303, 304 КПК України, просили слідчого суддю: 1) зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 залучити Департамент патрульної поліції (ідентифікаційний код юридичної особи: 40108646, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок №3) до провадження №0001553 від 10.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України як потерпілого; 2) зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 залучити юристконсульта відділу правового забезпечення правління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_5 , як представника Департаменту патрульної поліції (ідентифікаційний код юридичної особи: 40108646, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, будинок №3) у провадження №0001553 від 10.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України як потерпілого.

В судове засідання заявник не з`явився, подав до суду заяву про розгляд скарги за його відсутності. Скаргу просив задовольнити.

2. Заперечення на скаргу та позиція слідчого.

Слідчий в судове засідання також не з`явився, про причини свого неприбуття слідчого суддю не повідомив. Заперечення на скаргу до суду не подав.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

3. Висновки слідчого судді.

Стаття 26 КПК України передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Неявка в судове засідання учасників кримінального провадження, на думку слідчого судді не є перешкодою для розгляду клопотання на підставі наявних матеріалів, оскільки вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання та на власний розсуд розпорядилися своїм правом прийняття участі в судовому розгляді.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні, особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

З матеріалів скарги вбачається, що представник Департаменту звернувся до ТУ ДБР у м.Миколаєві із заявою від 29.12.2023 року про визнання потерпілим та залучення представника потерпілого у кримінальному провадженні 0001553 від 10.11.2023 року.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) ТУ ДБР у м.Миколаєві ОСОБА_3 було відмовлено у задоволенні клопотання Департаменту про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0001553 від 10.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

При цьому, вказана постанова слідчого мотивована зокрема тим, що відповідно до диспозиції ч.1 ст.286-1 КК України, потерпілим в даному кримінальному правопорушенні вважається тільки така особа (потерпілий), якій було спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження. Будь-яких інших порушень прав або настання інших наслідків, у тому числі матеріальних, вказана стаття не передбачає. За таких обставин на теперішній час не встановлено підстав для задоволення заявленого клопотання, що не унеможливлює захист порушених прав ДПП НП у іншому порядку - зверненням в межах кримінального судочинства із цивільним позовом тощо.

Відповідно до ч.1 ст.286-1 КК України, кримінальна відповідальність настає за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

На думку слідчого судді, основним об`єктом кримінально правової охорони відповідно до ст.286-1 КК України є безпека дорожнього руху й експлуатації транспортних засобів, зазначених у примітці ст.286-1 КК України, а його додатковим обов`язковим об`єктом кримінально правової охорони є життя та здоров`я особи.

В той же час, майно особи, яке було пошкоджено внаслідок вчинення вказаного кримінального правопорушення, зокрема певні транспортні засоби, не є ані основним, ані додатковим обов`язковим об`єктом кримінально правової охорони за ч.1 ст.286-1 КК України, оскільки це не передбачено диспозиціями ст.286-1 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим, зокрема, у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Отже, слідчий суддя вважає, що системний аналіз ст.286-1 КК України та ст.55 КПК України, дозволяє зробити висновок, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути особа, лише у випадках, коли або вона сама (її життя, здоров`я) чи її майно (інтерес, благо, права) є додатковим обов`язковим об`єктом кримінально правової охорони, тобто передбачені диспозиціями ст.286-1 КК України.

В інших випадках, коли сама особа (її життя, здоров`я) чи її майно (інтерес, благо, права) не є додатковим обов`язковим об`єктом кримінально правової охорони, який передбачений у диспозиції конкретної статті, але все одно їм була завдана моральна, фізична або майнова шкоди внаслідок вчинення певного кримінального правопорушення, тобто вони є додатковим факультативним об`єктом кримінально правової охорони, то ця особа може набути статусу цивільного позивача у кримінальному провадженні, якщо в порядку, встановленому КПК України пред`явить цивільний позов шляхом подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Таким чином, слідчий суддя робить висновок, що скарга заявника є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні скарги Департаменту патрульної поліції на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим відмовити.

2. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1