УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув в судовому засіданні клопотання заступниканачальника СВ ВП № 4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002446 від 28.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

06.11.2023 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя засобами поштового зв`язку надійшло клопотання заступниканачальника СВ ВП № 4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором, у кримінальному провадженні №0002446 від 28.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про накладення арешту на майно. Просив накласти арешт на наступне майно:

- брюки спортивні чорного кольору, кофту спортивну з капюшоном чорного кольору та малюнком тигра, що належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

- жилет (куртку) без рукавів, чорного кольору, з механічними пошкодженнями, брюки спортивні сірого кольору, що належать потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

На обґрунтування клопотання зазначив, що впровадженні СВ Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002446 від 28.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.10.2023 року, близько 18.00 годин, ОСОБА_6 , здійснюючи керування автомобілем марки Ford Transit реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони м. Гуляйполя в бік с. Добропілля, по вул. Патріотична в с. Варварівка, Пологівського району, Запорізької області, неподалік від буд. 215, здійснив наїзд на ОСОБА_5 , що на той час рухався на велосипеді в попутному напрямку.

В наслідок ДТП ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, а водій ОСОБА_6 покинув місце пригоди.

За даним фактом відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В ході досудового розслідування встановлено, що разом з водієм ОСОБА_6 в автомобілі знаходився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

29.10.2023 року, ОСОБА_4 в добровільному порядку видав працівникам поліції предмети одягу, в яких він був на ммоент ДТП, а саме 27.10.2023 року:

- брюки спортивні чорного кольору, кофту спортивну з капюшоном чорного кольору та малюнком тигра.

01.11.2023 року за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в добровільному порядку видала працівникам поліції предмети одягу, що належать її сину ОСОБА_5 , 1988 року народження, та в які він був одягнутий в момент ДТП, тобто 27.10.2023 року:

- жилет (куртку) без рукавів, чорного кольору, з механічними пошкодженнями, брюки спортивні сірого кольору.

Дані речі було поміщено до картонної коробки, яку в свою чергу було опечатано биркою з пояснювальним написом та підписами учасників справи.

На стадії досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, яке було вилучено, оскільки завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

На теперішній час вище перераховані речі та предмети мають значення речового доказу по справі, тому згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КРПК України, накладання арешту є необхідним для збереження речового доказу, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення звернулась до суду з даним клопотанням.

Заступникначальника СВ ВП № 4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, вимоги клопотання підтримав та просив його задовольнити.

ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , окремо кожний, подали до слідчого судді заяви про розгляд справи у їх відсутність, щодо поданого клопотання заперечень не надали.

Розглянувши дане клопотання, приходжу до наступного висновку.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України та подане із дотриманням строків, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном та ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Стороною кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказані у клопотанні речі можуть містити на собі сліди вчинення злочину, можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю, що заступникомначальника СВ ВП № 4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції ОСОБА_3 доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступниканачальника СВ ВП № 4 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002446 від 28.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт на наступне майно:

- брюки спортивні чорного кольору, кофту спортивну з капюшоном чорного кольору та малюнком тигра, що належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

- жилет (куртку) без рукавів, чорного кольору, з механічними пошкодженнями, брюки спортивні сірого кольору, що належать потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1