08 листопада 2023 року м. Запоріжжя
Слідчий звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив наступне.
В ході досудового розслідування ОСОБА_5 , підтримуючи агресію рф проти України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, в період часу не пізніше червня 2022 року, перебуваючи на території м. Мелітополь Мелітопольського району Запорізької області, яка з 25.02.2022 по теперішній час є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, добровільно зайняв посаду «начальника отдела по работе с религиозными организациями Департамента социально-политических коммуникаций информационной политики» (в подальшому, а саме 22.12.2022 зареєстрований в «реестре юридических лиц, осуществляющих деятельность в Запорожской области» з повним найменуванням «Департамент социально-политических коммуникаций, информационной политики военно-гражданской администрации Запорожской области»), яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.
Крім того, ОСОБА_5 , знаходячись на тимчасово окупованій території України у м. Мелітополі Запорізької області, перебуваючи на посаді «начальника отдела по работе с религиозными организациями Департамента соціально-политических коммуникаций информационной политики» в окупаційній адміністрації т.зв. «военно-гражданской администрации Запорожской области», під час спеціально організованих окупаційною владою громадських заходів зі здійснення пропаганди для виправдання збройної агресії рф проти України, неодноразово, під час публічних виступів, закликав до проведення референдумів на тимчасового окупованих територіях з метою сприяння встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, підбурювання мешканців тимчасово окупованих територій до підтримки таких референдумів та прийняття у них участі.
Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 за викладених вище обставин обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.
30.08.2023 відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, яке 01.09.2023 вручено його захиснику адвокату ОСОБА_6 .
19.10.2023 відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1 КК України, яке у той же день вручено його захиснику адвокату ОСОБА_6 .
Повідомлення про підозру ОСОБА_5 у встановленому законом порядку, на підставі ч. 1 ст. 278 КПК України, та повістки про виклик останнього опубліковані на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та веб-сайті газети Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр».
Крім того встановлено, що на теперішній час ОСОБА_5 перебуває на території м. Мелітополя Мелітопольського району Запорізької області, яка з 25.02.2022 являється тимчасово окупованою територією.
Оскільки на теперішній час, ОСОБА_5 не з`явився на слідчі до м. Запоріжжя, та продовжує вчиняти кримінальні правопорушення на території тимчасово окупованого м. Мелітополь Мелітопольського району Запорізької області, його оголошено у розшук 07.09.2023.
Посилаючись на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, слідчий просить накласти арешт на вищезазначене майно підозрюваного з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив клопотання задовольнити.
Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не викликався у відповідності до приписів ч. 2 ст. 172 КПК України.
Вивчивши клопотання слідчого, дослідивши додані до нього матеріали досудового розслідування, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Санкція кримінального закону, що передбачає відповідальність за правопорушення, інкриміноване підозрюваному, передбачає покарання у виді конфіскації майна.
На переконання слідчого судді, застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна із забороню розпорядження ним з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання є необхідним на даній стадії кримінального провадження і потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи підозрюваного.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль ГАЗ 3102 ЗНГ 2445, рік випуску 1997, білого кольору, номер двигуна НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням його власника та інших осіб права на відчуження зазначеного майна до скасування такого обмеження у встановленому законом порядку.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокуророві.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1