Справа № 159/363/24
Провадження № 1-кс/159/182/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про арешт майна

19 січня 2024 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Ковель клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000052, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Ковельського міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ковельської окружної прокуратури Волинської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000052, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

На розгляд клопотання слідчий, прокурор, власник майна не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що 17.01.2024 близько 11 год 14 хв до Ковельського РУП ГУНП у Волинській області надійшло повідомлення про те, що водій транспортного засобу марки «FAW», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , за не притягнення до адміністративної відповідальності запропонував та надав працівникам поліції неправомірну вигоду в сумі 200 гривень, які поклав до службового автомобіля.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч. ч. 1, 4, 5 ст. 214 КПК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 січня 2024 року за №0000052 і кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення (злочину), розпочато передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

17.01.2024 в період часу з 11:30 год до 12:03 год з метою фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення проведено огляд місця події, на проїзній частині дороги, що за адресою: м. Ковель, вул. Олега Ольжича, 4, де було виявлено транспортний засіб марки «FAW», державний номерний знак НОМЕР_1 , позаду якого знаходився службовий автомобіль патрульної поліції, державний номерний знак НОМЕР_2 . Під час огляду вказаного вище службового автомобіля з внутрішньої сторони дверей пасажирського сидіння, у поличці дверей, було виявлено купюру номіналом 200 гривень серії ЄИ3251306, яку було вилучено.

Постановою слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 17.01.2024 вилучені кошти визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Додатками клопотання підтверджується, що вилучені кошти є речовим доказом, отже мають значення для забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи, те що слідчим доведено, що вилучені під час огляду місця події 17.01.2024 грошові кошти, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98, 167 КПК України, тому з метою збереження речових доказів, запобігання знищення, втрати майна, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення даного клопотання та накладення арешту.

Керуючись статтями 98, 131, 132, 167, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: купюру номіналом 200 гривень серії ЄИ 3251306, яка належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заборонити відчужувати, розпоряджатися, користуватися арештованим майном окрім сторони кримінального провадження під час проведення слідчих (розшукових) дій.

Арештоване майно зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1