Справа № 466/6542/23
Провадження № 1-кп/466/847/23
У Х В А Л А

22 жовтня 2023 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області, Борівського району, с.Чернещини, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст.89 КК України раніше не судимого

за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000583 від 12.04.2023 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

встановив:

21 жовтня 2023 року прокурор Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування клопотання зіслалася на те, що у провадженні Шевченківського районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000583 від 12.04.2023, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, востаннє 03.08.2020 Дворічанським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на З роки, а на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком - 2 роки. На підставі ухвали Котелевського районного суду Полтавської області від 10.04.2023 звільнений від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Дворічанського районного суду Харківської області від 03.08.2020, у зв`язку із закінченням іспитового строку, відповідних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став.

Так, ОСОБА_4 , 11.04.2023 року, приблизно о 17 год. 00 хв., перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, який введено в Україні згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав мобільний телефон із коробкою марки «Samsung Galaxy АЗ 2» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з sim-карткою мобільного оператора «Lifecell» НОМЕР_3 у ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілому матеріальні збитки на суму 8999,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В подальшому, ОСОБА_4 о 18:11 год 11.04.2023 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, який введено в Україні згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, діючи повторно, таємно, увійшовши до застосунку «МопоЬапк», який встановлено на раніше викраденому ОСОБА_4 у ОСОБА_5 мобільному телефоні марки «Samsung Galaxy А32» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з sim-карткою мобільного оператора «Lifecell» НОМЕР_3 та увійшовши до банківського аккаунту ОСОБА_5 у зазначеному вище мобільному застосунку, використовуючи попередньо викрадений зазначений вище мобільний телефон, таємно від ОСОБА_5 та інших осіб переказав з банківського рахунку ОСОБА_5 НОМЕР_4 на свою банківську картку AT «Сенс Банк» № НОМЕР_5 , банківський рахунок НОМЕР_6 грошові кошти у загальній сумі 1139 грн. 00 коп., які витратив на власні потреби, чим спричиним потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на суму 1139 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 08.08.2023 оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки, останній до суду не з`являвся, не повідомляв про причину своєї неявки до суду, місце його перебування невідоме, що свідчить про те, що ОСОБА_4 свідомо тим ухиляється від суду.

21 жовтня 2023 року о 05 год. 45 хв. ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Як зазначає прокурор, при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід врахувати, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені умисного тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, будучи особою, яка обізнана із можливою мірою покарання у разі визнання його винним у вчиненні злочину, в якому він обвинувачується, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, переховувався від суду.

Окрім того вказує, що, у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у ОСОБА_4 буде реальна можливість впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні. Також наголошує, що ОСОБА_4 раніше неодноразово суджений за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, останній раз 03.08.2020 Дворічанським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 3 роки, а на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком - 2 роки. На підставі ухвали Котелевського районного суду Полтавської області від 10.04.2023 звільнений від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Дворічанського районного суду Харківської області від 03.08.2020, у зв`язку із закінченням іспитового строку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливий злочин проти власності, що свідчить про те, що він у подальшому може вчинити кримінальні правопорушення. Крім того, у ОСОБА_4 не встановлено тяжких хворіб та інвалідності, які б перешкоджали утриманню його під вартою.

Так, при обранні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор просить врахувати і інші обставини, які передбачені ст.178 КПК, а саме те, що ОСОБА_4 не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, без постійного місця проживання, отже, не має міцних соціальних зав`язків, без постійного місця праці та навчання, раніше судимий за корисливі злочини, наявний злочин вчинив відносно особи з інвалідністю, на сьогоднішній день не відшкодував заподіяну шкоду, також, існує ризик продовження протиправної поведінки, новий злочин вчинив одразу після закінчення строку покарання з випробуванням та звільнення його від відбування призначеного судом покарання.

Беручи до уваги вищенаведене, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, з метою забезпечення участі обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому розгляді, виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень, знищення речових доказів та враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, прокурор вважає, що слід застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала, пояснила, що необхідність взяття під варту обвинуваченого є обґрунтованою та підтверджується матеріалами клопотання, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши пояснення прокурора, обвинуваченого, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, суддя прийшов до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні Шевченківського районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000583 від 12.04.2023, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, востаннє 03.08.2020 Дворічанським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на З роки, а на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком - 2 роки. На підставі ухвали Котелевського районного суду Полтавської області від 10.04.2023 звільнений від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Дворічанського районного суду Харківської області від 03.08.2020, у зв`язку із закінченням іспитового строку, відповідних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став.

Так, ОСОБА_4 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 08.08.2023 оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки, останній до суду не з`являвся, не повідомляв про причину своєї неявки до суду, місце його перебування невідоме, що свідчить про те, що ОСОБА_4 свідомо тим ухиляється від суду.

21 жовтня 2023 року о 05 год. 45 хв. ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема: c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до п. «С» ч.1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод для обрання або для зміни запобіжного заходу - тримання під вартою необхідна наявність достатніх підстав вважати, що дана особа яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину буде намагатися ухилятися від слідства і суду та від виконання процесуальних рішень, або перешкоджати встановленню істини в справі або продовжувати злочинну діяльність.

Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до п. 3 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Так, при обранні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , суддя погоджується із доводами прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Зокрема, обґрунтованими є доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені умисного тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, будучи особою, яка обізнана із можливою мірою покарання у разі визнання його винним у вчиненні злочину, в якому він підозрюється, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, переховувався від суду. Окрім того, у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у ОСОБА_4 буде реальна можливість впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Також ОСОБА_4 раніше неодноразово суджений за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, останній раз 03.08.2020 Дворічанським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 3 роки, а на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком - 2 роки. На підставі ухвали Котелевського районного суду Полтавської області від 10.04.2023 звільнений від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Дворічанського районного суду Харківської області від 03.08.2020, у зв`язку із закінченням іспитового строку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив корисливий злочин проти власності, що свідчить про те, що він у подальшому може вчинити кримінальні правопорушення. Крім того, у ОСОБА_4 не встановлено тяжких хворіб та інвалідності, які б перешкоджали утриманню його під вартою.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом враховано і інші обставини, які передбачені ст.178 КПК, а саме: ОСОБА_4 не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, без постійного місця проживання, отже, не має міцних соціальних зав`язків, без постійного місця праці та навчання, раніше судимий за корисливі злочини, наявний злочин вчинив відносно особи з інвалідністю, на сьогоднішній день не відшкодував заподіяну шкоду, також, існує ризик продовження протиправної поведінки, новий злочин вчинив одразу після закінчення строку покарання з випробуванням та звільнення його від відбування призначеного судом покарання.

Тому, з метою виконання обвинуваченим процесуальних обов"язків, визначених ст.177 КПК України, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити речі і документи, які у подальшому можуть бути визнані речовими доказами, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, слід обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, суддею оцінено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, наявність достатності доказів, що свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_4 і за наслідками розгляду клопотання про обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою встановлено, що інший, більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання ним обов"язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України.

При цьому, судом досліджено можливість застосування альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів, та дійшов висновку щодо відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно положень ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов"язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов"язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 п. 2 ст.183 КПК України зазначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Згідно ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного,обвинуваченого інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: зокрема щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суддею, при цьому також враховуються документи, що характеризують обвинуваченого, відомості про стан здоров`я та майнове становище обвинуваченого.

Відтак, з врахуванням положень ст. ст. 182, 183 КПК України, суддя вважає за необхідне визначити Обвинуваченому ОСОБА_4 заставу у розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 193,194,196, 309 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарання (№19)».

У відповідності до положень ст.ст. 182, 183 КПК України визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області та Шевченківського районного суду м. Львова на першу вимогу;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому підозрюваний зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця реєстрації, проживання;

- утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до уповноваженого органу паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право виїзду із України;

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у випадку невиконання вищевказаних обов`язків та в подальшому розгляду питання про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на підставі п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя матиме право не визначати розмір застави.

Строк дії даної ухвали становить шістдесят днів з моменту затримання, тобто з 21 жовтня 2023 до 19 грудня 2023 року включно.

Копію даної ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно після її оголошення.

Виконання ухвали доручити прокурору Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 ..

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 23 жовтня 2023 року o 16 год. 30 хв. в приміщенні Шевченківського районного суду м. Львова (м. Львів, вул. Січових Стрільців, 12).

Суддя ОСОБА_1