Справа № 462/7483/19
провадження 1-кп/462/66/23
У Х В А Л А

19 грудня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002540 від 13.08.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

встановив:

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні звернулася до суду із клопотанням про провдовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_4 , оскільки строк дії попередньої ухвали до 05.01.2024 р.

В обґрунтування клопотання прокурор покликається на наявність ризиків, передбачених ч.ч. 1, 5 ст. 177 КПК України, а саме про можливість обвинуваченої: переховуватися від суду, оскільки обвинувачена не з`являлася у судові засідання, без поважних причин, внаслідок чого судом неодноразово постановлено ухвали про привід, ухвалою суду від 03.07.2023 р. оголошено розшук обвинуваченої; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачена раніше неодноразово судима за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, востаннє вироком Галицького районного суду м. Львова від 02.05.2019 р. за ч.2 ст. 15-ч. 2 ст. 185 КК України на один рік позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, на шлях виправлення не стала та обвинувачується у вчиненні нового умисного злочину. Окрім цього наявні обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: наявність вагомих доказів про вчинення кримінального правопорушення, відсутність постійного місця працевлаштування, що свідчить про відсутність соціально-стримуючих факторів, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується, вік та стан здоров`я, який не перешкоджає застосуванню до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні просить обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 просить відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою. Зазначила про те, що на адвокатський запит отримала інформацію Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України», відтак є необхідність проведення судово-психіатричної експертизи ОСОБА_4 , про що відповідне клопотання подане також прокурором. Просить урахувати вимоги ст. 508 КПК України, відповідно до яких, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути судом застосовані інші запобіжні заходи. Тому, просить передати ОСОБА_4 на піклування близькій родичці - ОСОБА_6 , з обов`язковим лікарським наглядом.

Заслухавши доводи сторінкримінального провадження, дослідивши клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Копію клопотання обвинувачена отримала у строк, передбачений ч.2 ст.184 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході судового розгляду кримінального провадження судом неодноразово відкладались судові засідання, зокрема призначені: 25.02.2020 р., 09.07.2020 р., 17.08.2020 р., 12.11.2020 р., 09.12.2020 року, 26.01.2021 р.,22.06.2021, 23.09.2021 р., 25.10.2021 р., 22.11.2021 р., 23.12.2021 р., 07.02.2022 р., 02.03.2022 р., 08.04.2022 р., 18.05.2022 р., 14.06.2022 р., 01.08.2022 р.,

13.09.2022 р., 06.10.2022 р., 09.11.2022 р., 01.12.2022 р., 17.01.2023 року, 14.02.2023 р.,

13.03.2023 р., 21.04.2023 р., 17.05.2023 р., 14.06.2023 р., у зв`язку із неявкою на виклик суду у зазначені засіданні обвинуваченої ОСОБА_4 , судом вживались всі необхілдні заходи для належного повідомлення про дати, час та місце судового розгляду справи, обвинувачена про причини неявки суд не повідомляє, відтак судом застосовувались заходи примусового приводу до обвнуваченого, однак ухвали суду від 09.12.2020 року, 12.11.2020 року, 26.01.2021 року, 23.09.2021 року, 12.07.2022 року, 01.08.2022 року, 13.09.2022 року, 12.11.2022 року, 17.01.2023 року, 13.03.2023 року, 21.04.2023 року, 17.05.2023 року, 14.06.2023 року про привід обвинуваченого залишилися невиконаними.

Як вбачається із наявних у матеріалах кримінального провадження численних рапортів працівників поліції, зокрема від 11.10.2022 року, 17.02.2023 року, 17.04.2023 року, 03.07.2023 року в ході виконання ухвал про привід обвинуваченої ОСОБА_4 було здійснено неодноразові виходи за адресою місця проживання останньої та встановлено, що ОСОБА_4 за вказаною адресою відсутня, не проживає протягом тривалого часу та місце її перебування невідоме.

Відтак, суд встановив, що ОСОБА_4 порушила свої процесуальні обов`язки в якості обвинуваченої, оскільки ухилялася від явки до суду, систематично не з`являючись в судові засідання протягом тривалого часу.

Ухвалою суду від 03.07.2023 р. обвинувачену ОСОБА_4 було оголошено в розшук.

Ухвалою від 14.09.2023 р. суд застосував до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 грн.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 25.09.2023 р. ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 14 вересня 2023 року відносно ОСОБА_4 залишено без змін.

Аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини мають місце і підтверджуються достатньою сукупністю даних, перелік яких міститься в клопотанні, а документи, які містять такі дані, містяться в матеріалах кримінального провадження.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1, 5 ст.177 КПК України, суд вважає, що докази та обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави для висновку про наявність таких ризиків.

Так, суд враховує специфіку злочину, за яким обвинувачується ОСОБА_4 , конкретні обставини, мотиви, час і місце, спосіб скоєння такого та тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання її винуватою, а також бере до уваги дані про особу обвинуваченої, яка раніше судима, не працює, неодружена, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків.

Таким чином, враховуючи наведене, беручи до уваги наведене, конкретні обставини вчинення злочину, суд дійшов висновку, що можливість того, що обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи на волі та будучи обізнаною про суворість передбаченого законом покарання за вчинене, може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням викладених обставин, реально існує.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що хоча тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, проте жодний більш м`який запобіжний захід, зокрема у вигляді домашнього арешту, як просить сторона захисту, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченої, не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, наявність яких доведена в судовому засіданні прокурором.

Отже, для запобігання ризикам, які зазначені в клопотанні та доведені стороною обвинувачення в судовому засіданні, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченої, клопотання слід задовольнити та продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_5 про застосування до ОСОБА_4 такого запобіжного заходу як передання її на піклування близькій родичці ОСОБА_6 , з обов`язковим лікарським наглядом суд зазначає таке.

Відповідно до відповіді № 1738-ЛВ-23 від 05.12.2023 на адвокатський запит з філії Державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» у Львівській області, за період перебування в установі ув`язнення ОСОБА_4 пройшла необхідні медичні обстеження. Оглянута лікарями амбулаторно-поліклінічного відділення Львівської багатопрофільної лікарні №19 та їй встановлено діагноз F 10.3 та взято на диспансерний облік. 22.09.2023 повторно оглянута лікарем-психіатром у зв`язку зі скаргами на здоров`я та їй встановлено діагноз F 44, відтак їй продовжено амбулаторне лікування. Станом на 04.12.2023 обвинувачена ОСОБА_4 продовжує перебувати на диспансерному обліку у лікаря-психіатра.

З довідки Львівського обласного державного клінічного наркодиспансеру № 3895 від 09.09.2019 вбачається, що ОСОБА_4 перебуває на обліку в диспансері з березня 2019 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання кількох лікарських засобів та інших психоактивних речовин.

Ухвалою суду від 19.12.2023 призначено проведення первинної амбулаторної судово-психіатричної експертизи щодо ОСОБА_4 поставлено перед експертом низку питань.

Так, в розпорядженні суду на даному етапі судового розгляду відсутній висновок експерта щодо встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби ОСОБА_4 та необхідність застосування примусових заходів медичного характеру, стороною захисту не надано підтверджуючих документів щодо родинних відносин ОСОБА_4 і ОСОБА_6 , на піклування якої захисник просить передати ОСОБА_4 , також вимоги ст. 508 КПК України не носять імперативного характеру для суду, відтак клопотання адвоката до задоволення не підлягає.

Суду на даному етапі судового розгляду не надано доказів, що за станом здоров`я ОСОБА_4 є перешкоди у застосуванні до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Задовольняючи клопотання прокурора про обрання обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд визначає строк дії ухвали у шістдесят днів, тобто до 05.01.2024 р. включно.

Щодо альтернативного визначення розміру застави, суд зазначає наступне.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, що згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Згідно з ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні нетяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Суд вважає, що обвинуваченій слід визначити альтернативну заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Крім цього, при внесенні застави, вважаю, що слід покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, що забезпечить дієвість кримінального провадження, процесуальну поведінку обвинуваченого.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України,-

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити застосування до обвинуваченої у кримінальному провадженні № 0002540 від 13.08.2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована: АДРЕСА_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали до 16.02.2024 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 / п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят гривень/, яку обвинувачена або заставодавець мають право внести у будь-який момент на рахунок: 0757, одержувач: Територіальне управління державної судової адміністрації України у Львівській області, банк одержувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, .

У разі внесення застави покласти на обвинувачену ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1)прибувати до суду за першою вимогою;

2)не відлучатися із м.Львова без дозволу судузалежно від стадії кримінального провадження;

3)повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4)утримуватися від спілкування із потерпілою та свідками;

5)здати, за наявності, на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо обвинувачена ОСОБА_4 , в разі внесення застави, будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченій, захиснику, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали у справі № 462/7483/19.

Суддя: ОСОБА_1