Дата документу 13.12.2023
Справа № 334/5155/17
Провадження № 1-кп/334/64/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження №0000007 від 10.02.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, депутата Запорізької районної ради сьомого скликання, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, яким 13.12.2023 року було змінено обвинувачення, ОСОБА_4 на початку 2015 року в місті Запоріжжя, більш точна дата досудовим розслідування не встановлена, будучи колишнім співробітником Запорізького РВ ГУМВС України у Запорізькій області, маючи велике коло зв?язків серед діючих співробітників УДМС України в Запорізькій області правоохоронних органів та інших державних установ, вступив у злочинну змову зі своїм знайомим мешканцем міста Запоріжжя ОСОБА_6 (відносно якого набув законної сили вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.06.2017 по вказаним подіям), направлену на підроблення офіційних документів - паспортів громадян України, посвідок на постійне проживання в Україні, а також дозволів на імміграцію в Україну, які видаються Державною міграційною службою України (до 2012 року відповідними підрозділами МВС України), та документів, що засвідчують реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків (карток фізичної особи платника податків, довідок про присвоєння ідентифікаційного номеру), які видаються податковими органами України - Державною фіскальною службою України (раніше Міністерством доходів і зборів України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 і ч.1 ст.1 «Положення про паспорт громадянина України» затвердженого Постановою Верховної ради України від 26.06.1992 № 2503-XII, паспорт громадянина України є документом, що підтверджує громадянство України та надає особі основні права громадянина України, передбачені Конституцією України, та інші права громадянина України, передбачені законодавством України, в тому числі і проживання в Україні, а його оформлення та видача здійснюється виключно державними органами у порядку, визначеному відповідними положеннями «Порядку оформлення і видачі паспорту громадянина України» затвердженого Наказом МВС України №320 від 13.04.2012.

Згідно «Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків», затвердженого Наказом Міндоходів України від 10.12.2013 №779, всі фізичні особи - платники податків, та зборів в тому числі іноземні громадяни, реєструються у відповідних державних контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб платників податків у визначеному цим Положенням порядку, після чого отримують документ, що засвідчує реєстрацію їх реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків у відповідних територіальних органах Міндоходів України, визначених цим Положенням, який надає права, передбачені законодавством України та, зокрема, Податковим Кодексом України.

Відповідно до положень «Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2002, № 1983, дозволи на імміграцію в Україну іноземцям видаються органами та підрозділами Державної міграційної служби України за результатами розгляду відповідних заяв іноземців про надання дозволу на імміграцію, та надають іноземцям право на отримання посвідки на постійне проживання в Україні.

У свою чергу, посвідка на постійне проживання в Україні, відповідно до «Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2012, № 251, також видається виключно органами та підрозділами Державної міграційної служби України і надає іноземцю, або особі без громадянства право безстрокового проживання в Україні.

Так, згідно досягнутої між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 злочинної домовленості, останній повинен був підроблювати паспорти громадян України, документи, що засвідчують реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків (картки фізичної особи платника податків, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру), посвідки на постійне проживання в Україні, а також дозволи на імміграцію в Україну, на ім`я іноземних громадян, використовуючи фотокартки та справжні дані іноземців, отримані від ОСОБА_4 , з метою їх подальшого збуту останньому за грошову винагороду у розмірі 1500 доларів США за кожен комплект підроблених документів на кожну особу (паспорт громадянина України та документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків), та грошову винагороду у розмірі 200 доларів США за кожну підроблену посвідку на постійне проживання в Україні або дозвіл на імміграцію в Україну.

На початку 2015 року (більш точна дата та час досудовим слідством не встановлені), в місті Запоріжжя, ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою виконання взятих на себе перед обов`язків перед ОСОБА_4 у спільному злочинному плані щодо підроблення замовлених ОСОБА_4 офіційних документів, а саме паспортів громадян України та документів, що засвідчують реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків (картки фізичної особи платника податків, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру), на ім`я іноземних громадян, вступив у злочинну змову зі своїм знайомим мешканцем міста Запоріжжя ОСОБА_7 (відносно якого набув законної сили вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.03.2017 по вказаним подіям), який безпосередньо займався підробленням різного роду офіційних документів та мав певні навички і досвід у цьому.

У період з квітня по вересень 2015 року ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, виконуючи свою домовленість із ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи заздалегідь підшукані паспорти громадян України, підроблені печатки та штампи органів МВС України, ДМС України, податкових органів України, спеціально пристосовані інструменти та комп`ютерну техніку, а також отримані від ОСОБА_4 , фотокартки іноземних громадян та їх справжні дані, новий бланк паспорту громадянина України НОМЕР_1 , підробив офіційні документи, виключне право на видачу і посвідчення яких мають лише органи і підрозділи ДМС України (до 2012 року відповідні підрозділи МВС України) та податкові органи України, а саме:

- паспорт громадянина України, ЕС НОМЕР_2 , на ім?я Бакер ОСОБА_8 , нібито виданий 12.09.1996 Сакським МРВ ГУМВС України в Криму, для громадянина Палестини ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- паспорт громадянина України, НОМЕР_3 , на ім?я Бакер ОСОБА_8 , нібито виданий 07.09.2009 Свердловським РВ УМВС України в Луганській області, для громадянина Палестини ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- паспорт громадянина України, НОМЕР_4 , на ім?я Бакер ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нібито виданий 07.09.2009 Свердловським РВ УМВС України в Луганській області, для громадянина Палестини ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- паспорт громадянина України, НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , нібито виданий 12.12.1996 Сакським МРВ ГУМВС України в Криму, для громадянина Палестини ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- паспорт громадянина України, НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , нібито виданий, 12.12.1996 Артемівським МВ УМВС України в Донецькій області, для громадянина Палестини ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- паспорт громадянина України, НОМЕР_6 , на ім?я ОСОБА_13 , Джанкойським МРВ ГУМВС України в Криму для громадянина Хашимітського Королівсьва Йорданія ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- паспорт громадянина України, НОМЕР_7 , на ім?я ОСОБА_15 , Сімферопольського МУ ГУМВС України в Криму, для громадянина Палестини ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- паспорт громадянина України, НОМЕР_8 , на ім?я ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , нібито виданий 22.09.2010 Київським РВ СМУ ГУМВС України в АР Крим для громадянина Палестини ОСОБА_17 ( ОСОБА_18 ), ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

- довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_9 на ім?я Бакер ОСОБА_8 , нібито видану 24.01.2012 ДПІ у Запорізькому районі ГУ Міндоходів у Запорізькій області, для громадянина Палестини ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- картку фізичної особи - платника податків НОМЕР_10 на ім?я ОСОБА_9 , нібито видану 02.07.2010 Сакською ДПІ ГУ Міндоходів і зборів в АР Крим, для громадянина Палестини ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_3

шляхом зміни їх серій та номерів, переклеювання фотокарток, зміни прізвища, ім?я, по батькові, дати і місця народження, органів, що їх видали і дати видачі, місць реєстрації їх проживання, та проставляння підроблених печаток і штампів відповідних державних органів.

Після виготовлення вказаних підроблених документів, у період з квітня по вересень 2015 року ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Запоріжжя, реалізуючи спільний з ОСОБА_4 злочинний план, діючи умисно, з корисливих мотивів, особисто передавав останньому зазначені підроблені паспорти громадян України та документи, що засвідчують реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб платників податків (картки фізичної особи платника податків, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру) на ім`я вказаних іноземців, отримуючи від нього грошову винагороду у визначеному попередньою злочинною домовленістю розмірі, із розрахунку 1500 доларів США за кожен комплект підроблених документів.

Органом досудового розслідування вказані умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи і який надає права, з метою використання його іншою особою та збуті такого документу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 подав письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за ч. 3 ст. 358 КК України, оскільки з моменту вчинення кримінального правопорушення за яким він обвинувачується закінчилися строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 вказане клопотання підтримала та просила закрити кримінальне провадження.

Відповідно до положень ст. 49 КК України, ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідності, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

Суд роз`яснив обвинуваченому наслідки закриття кримінального провадження.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що це є безумовним правом обвинуваченого.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Злочин, передбачений ч. 3 ст. 358 КК України обвинувачений ОСОБА_4 вчинив в кінці 2015 року. Санкція ч. 3 ст. 358 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років. (в редакції на час скоєння злочину та на даний час також).

Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєне кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 358 КК України відносяться до нетяжкого злочину, з моменту вчинення злочину минуло більше п`яти років, перебіг строку не зупинявся і не переривався, та обвинувачений погоджується на закриття кримінального провадження щодо нього, з підстав передбачених п.3 ч. 1 ст.49 КК України.

Суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження, досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, обвинуваченого ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 358 КК України, на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 288, 369-370, 376 КПК України, ст. 49 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення за ч.3 ст. 358 КК України, на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням за ч.3 ст. 358 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний тест ухвали буде оголошено 13.12.2023 року о 16 годині.

Суддя: ОСОБА_1