Справа № 464/7308/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/8/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

09 січня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 20 листопада 2023 року, -

встановив:

даним вироком ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн.

Вирішено питання з речовими доказами.

На вищезгадане рішення суду, захисник - адвокат ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого, стверджує про наявність необхідної оборони та просить скасувати обвинувальний вирок і закрити кримінальне провадження №0000406 від 14 жовтня 2023 року, у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, а також, дослідити речовий доказ.

Так, кваліфікація злочину - це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального правопорушення, передбаченого кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

При цьому, суд повинен керуватися принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України».

Разом з тим, згідно ч.2 ст. 394 КПК України, судове рішення суду І інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 цього Кодексу.

За результатами перевірки матеріалів справи, зокрема, аудіозапису, журналу судового засідання (а.с. 30-32), а також вироку суду від 20 листопада 2023 року (а.с. 34-35) встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому за ч.2 ст. 125 КК України кримінального правопорушення визнав повністю і беззаперечно, щиро розкаявся та погодився на розгляд кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.

При цьому, суд з`ясував правильність розуміння ОСОБА_3 фактичних обставин справи та переконався у добровільності позиції обвинуваченого з приводу недоцільності дослідження доказів на їх підтвердження.

Зазначене стосується і кваліфікації дій обвинуваченого.

Також, суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 особливий порядок оскарження вироку суду, постановленого за результатами судового розгляду, проведеного на підставі ч.3 ст. 349 КПК України.

Крім цього, звертаю увагу на тотожність показань допитаних у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 та потерпілої ОСОБА_5 щодо часового інтервалу між малозначними діями потерпілої, що стали передумовою конфлікту і протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_3 , що всупереч версії сторони захисту, не ставлять під сумнів правильність кваліфікації інкримінованого кримінального правопорушення і не свідчать про наявність підстав для застосування положень ч.1 ст. 36 КК України, згідно яких, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Отже, виходячи з наведеного, вважаю, що в даному конкретному випадку, апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

За таких обставин, у відкритті провадження слід відмовити, на підставі ч.4 ст. 399 КПК України.

Керуючись ч.4 ст. 399 КПК України, -

постановив:

відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 20 листопада 2023 року.

Копію ухвали надіслати захиснику - адвокату ОСОБА_4 разом із апеляційною скаргою.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_2