н/п 1-кс/766/3334/23
У Х В А Л А

про арешт майна

16.11.2023 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області

ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Херсона клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000411 від 10.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в:

13.11.2023 прокурор Херсонської окружної прокуратури звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, посилаючись на те, що під час проведення досудового розслідування встановлено, що при патрулюванні м. Херсон по вул. Веселій біля будинку №107 був зупинений автомобіль «Лексус», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , яка для перевірки документів надала посвідчення водія НОМЕР_2 від 28.03.2023, яке має явні ознаки підробки. Зважаючи на вказане було проведено огляд місця події, піж час якого вилучено вищезазначене посвідчення водія, яке у подальшому визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Крім того прокурор ставить питання про поновлення пропущеного строку для подачі відповідного клопотання, як такого що був пропущений з поважних причин, враховуючи потенційну небезпеку в м. Херсоні, обумовлену збройною агресією рф та хаотичними обстрілами м. Херсона, що створює об`єктивні перешкоди для вчасного звернення з відповідним клопотанням з дотриманням визначених кримінальним процесуальним законодавством строків.

Прокурор Херсонської окружної прокуратури в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати клопотання за його відсутності.

ОСОБА_4 надала суду клопотання, в якому не заперечувала проти вирішення клопотання слідчого за її відсутності.

Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч. 1 ст. 172 КПК України). У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (ч. 4 ст. 107 КПК України).

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає зв можливе здійснювати судовий розгляд на підставі долучених до клопотання матеріалів, за відсутності сторін кримінального провадження.

Вивчивши подані докази, слід дійти висновку про необхідність задоволення клопотання із наступних підстав.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення серед іншого для збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України). У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу) (ч. 2 ст. 172 КПК України).

Згідно ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: перелік майна, на яке накладено арешт; підстави застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає повернення особі, у разі прийняття такого рішення; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором (ст. 175 КПК України).

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (дата реєстрації провадження 10.11.2023) вбачається, що під час патрулювання м. Херсона по вул. Веселій біля будинку №107 був зупинений автомобіль «Лексус», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , яка для перевірки документів надала посвідчення водія НОМЕР_2 від 28.03.2023, яке має явні ознаки підробки. Відомості з ЄРДР повністю кореспондуються та відповідають рапорту-повідомленню про виявлене кримінальне правопорушення від 10.11.2023 та рапорту інспектора взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Херсонській області, відповідно до яких повідомлено про обставини виявлення можливого кримінального правопорушення.

Згідно протоколу огляду місця події від 10.11.2023, проведеного в присутності понятих, місцем огляду являється ділянка місцевості біля будинку №107 по вул. Веселій в м. Херсоні, де ОСОБА_4 видала посвідчення водія НОМЕР_2 , яке постановою про визнання речовим доказом від 13.11.2023 визнано речовим доказом.

Опитана ОСОБА_4 10.11.2023 пояснила, що була зупинена працівниками поліції, яким для перевірки надала своє посвідчення водія, на що їй повідомили, що останнє має ознаки підробки, а тому воно було вилучене.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучений під час проведення огляду предмет відповідає ознакам, притаманним речовим доказам і з огляду на встановлені обставини може мати доказове значення у даному кримінальному провадженні. Вказаний предмет був вилучений із дотриманням процедури, визначеної КПК України, а тому слідчий суддя наділений повноваженнями на вирішення питання щодо його арешту із визначенням відповідного обсягу обмежень.

Таким чином враховуючи правову підставу для арешту майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки та підстави для арешту майна, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на вилучене під час проведення огляду місця події майно, з метою збереження речових доказів, недопущення їх знищення, втрати чи пошкодження.

Проте із клопотанням про арешт прокурор звернувся 13.11.2023, тобто із пропуском строку, визначеного абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, що свідчить про пропуск ним строку звернення із клопотанням про арешт майна.

Поряд із цим, пропуск строку на звернення з клопотанням про арешт майна не є підставою для відмови у арешті майна, оскільки положення глави 17 КПК України, якою врегулювано порядок та підстави накладення арешту на майно не передбачають такої підстави для відмови у задоволенні клопотання.

Наслідком пропущення строку на звернення з клопотанням про арешт майна, відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України є обов`язок негайно повернути майно особі, у якої воно було тимчасово вилучено. Тобто з моменту спливу встановленого процесуального строку держава в особі відповідних уповноважених органів та посадових осіб не має правових підстав для утримання такого майна.

Тобто, з одного боку порушення передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК строку, є юридичним фактом, з яким закон пов`язує припинення режиму тимчасового вилучення та встановлює обов`язок негайно повернути майно особі, в якої воно було тимчасово вилучене, а з іншого не є підставою для відмови в арешті майна.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони розпорядження та користування з метою забезпечення збереження речових доказів на:

? посвідчення водія на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_2 , виданого ТСЦ 0541 28.03.2023.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: Людмила ВАЛІГУРСЬКА