Провадження № 1-кс/734/62/24 Справа № 734/4689/23
У х в а л а

іменем України

24 січня 2024 року смт Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_6 про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000433 від 07.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 307 КК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Остер Козелецького району Чернігівської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, інваліда з дитинства ІІІ групи, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Козелецьким РВ УМВС України в Чернігівській області 06.11.2003, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , раніше судимого: 07.04.2023 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.; 20.04.2023 Козелецьким районним судом за ч. 1 ст. 309, до обмеження волі на строк 1 рік та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 03.07.2023 Деснянським районним судом за ч. 4 ст. 185, до позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, судимість не знята та непогашена у встановленому законом порядку, -

в с т а н о в и в:

Прокурор Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_6 в порядку ч.6 ст. 199 КПК України звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000433 від 07.09.2023 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 317 та ч.2 ст.307 КК України, строком на 60 днів.

Клопотання вмотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що згідно ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) віднесений до таблиці І списку 2 до переліку особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Згідно до пункту 4 Додатку №1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України» затвердженого 17.06.1992 Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» психотропні речовини не можуть перебувати у власності громадян.

Водночас, в порушення вказаних вище вимог законодавства ОСОБА_5 , маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та маючи умисел на незаконне придбання психотропної речовини, а також її незаконний збут, у невстановлений досудовим розслідуванням час, обставинах та місці, незаконно придбав психотропну речовину PVP.

В подальшому, близько 12 години 08 хвилин 30 вересня 2023 року, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір на незаконний збут психотропної речовини, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, за кошти в сумі 800 гривень за адресою свого постійного мешкання у будинку АДРЕСА_1 , незаконно збув раніше незаконно придбану ним психотропну речовину, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,0319 г особі з вигаданими анкетними даними ОСОБА_7 , який був залучений до конфіденційного співробітництва і діяв під контролем співробітників поліції, чим вчинив незаконне придбання з метою збуту та незаконний збут психотропних речовин.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, 23 жовтня 2023 року у післяобідній час, маючи умисел на незаконне придбання психотропної речовини, а також її незаконний збут, у невстановлений досудовим розслідуванням час, обставинах та місці, повторно незаконно придбав психотропну речовину PVP.

В подальшому, близько 18 години 51 хвилин 23 жовтня 2023 року, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір на незаконний збут психотропної речовини, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, за кошти в сумі 800 гривень за адресою свого постійного мешкання у будинку АДРЕСА_1 , незаконно збув раніше незаконно придбану ним психотропну речовину, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,044 г особі з вигаданими анкетними даними ОСОБА_7 , який був залучений до конфіденційного співробітництва і діяв під контролем співробітників поліції, чим вчинив незаконне придбання з метою збуту та незаконний збут психотропних речовин повторно.

23.10.2023 о 19 год. 16 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

24.10.2023 ОСОБА_5 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

17.11.2023 ОСОБА_5 , вручено письмове повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень(злочинів), передбачених ч. 2 ст. 307, ч .1 ст. 317 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

протоколами передачі/приймання грошових коштів від 30.09.2023 та 23.10.2023; протоколами огляду покупця та вручення грошових коштів від 30.09.2023 та 23.10.2023; протоколом огляду покупця від 23.10.2023; протоколами огляду місця події від 30.09.2023 та 23.10.2023; протоколом обшуку від 23.10.2023; протоколами допиту свідка ОСОБА_7 від 30.09.2023 та 23.10.2023.; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 23.10.2023; висновками експерта №СЕ-19/125-23/10838-НЗПРАП від 05.10.2023 та №СЕ-19/125-23/11736-НЗПРАП від 24.10.2023; речовими доказами, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ухвали Козелецького районного суду Чернігівської області від 18.12.2023, підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк, якого закінчується 19 год. 16 хв. 24 січня 2024 року, та визначено розмір застави в розмірі 134 200 гривень 00 коп.

18.01.2024 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про зміну підозри у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.307 КК України та цього ж дня обвинувальний акт відносно останнього скеровано до Козелецького районного суду Чернігівської області.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 необхідно продовжити з метою запобігання ризикам, визначених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; 3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 4) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані ризики на даний час не змінились.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, ОСОБА_5 не має сталих соціальних зв`язків (не працює, законних джерел отримання доходів не має, одружений але не проживає з дружиною та сином), зокрема обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, тому існують реальні ризики, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи невідворотність покарання в разі подальшого засудження його за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, перебуваючи на волі матиме реальну можливість впливу на свідків у кримінальному провадженні, а саме дізнатись особу зі зміненими анкетними даними « ОСОБА_7 », який вказав на відомі йому обставини протиправної, з метою зміни його показів на свою користь та уникнення кримінальної відповідальності ,що свідчить про можливість впливати на них, тому у своїй сукупності створює вказаний обґрунтований ризик, який встановлений у даному кримінальному провадженні.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, ОСОБА_5 може створити штучні докази та підбурити осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: вчинити інше кримінальне правопорушення, адже ОСОБА_5 , офіційно не працевлаштований, отримує пенсі по інвалідності, однак жив за рахунок отримання коштів з незаконних джерел прибутку, сталих соціальних зв`язків не має, має н езняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість,в ході досудового розслідування встановлено вчинення ОСОБА_5 й інших кримінальних правопорушень, що свідчить про схильність останнього до вчинення злочинів, крім того на теперішній час органами досудового розслідування не встановлено каналів отримання ним психотропних речовин, залишаючись на волі ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність.

Наявність ризиків також обґрунтовується запровадженням відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» правового режиму воєнного стану в Україні. Оскільки відповідно до позиції Верховного Суду України, викладеної в п. 8 листа «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» від 03.03.2022 № 1/0/2-22 як відповідний ризик має ураховуватись запровадження воєнного стану та збройна агресія в Україні.

Під час вирішення клопотання прокурор також просить врахувати практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки право підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства - рішення №11036/03 від 18.03.2008 у справі «Ладен проти Польщі» (Laden v. Poland).

Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів:

Враховуючи зазначені ризики, інший (більш м`який) запобіжний захід застосувати не можливо, оскільки враховуючи репутацію підозрюваного, відсутність законних джерел для існування, відсутність сталих соціальних зв`язків, останній зможе незаконно впливати на свідків по даному кримінальному провадженню, тому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків, також в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про осіб, які заслуговують на довіру, тому запобіжний захід у вигляді особистої поруки обрати неможливо. Запобіжний захід у вигляді застави також не забезпечить покладених на підозрюваного обов`язків, оскільки майновий стан підозрюваного на даній стадії досудового розслідування невідомий, а також відсутні будь-які заставодавці, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок. Домашній арешт також не забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків в зв`язку з вищенаведеними ризиками, оскільки перебування ОСОБА_5 на волі створюватиме ризик впливу останнього на свідків у цьому ж провадженні, а також надаватиме йому можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не буде достатнім для запобігання встановленим ризикам.

Крім того, в ході досудового розслідування з метою встановлення каналів отримання ОСОБА_5 психотропних речовин відносно останнього було взято та проведено ряд негласних слідчих (розшукових) дій. Крім того, отримано інформацію, що мешканцям м. Остер, Чернігівського району, Чернігівської області ОСОБА_8 та ОСОБА_9 можуть бути відомі обставини кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 1 ст. 317 КК України, по яким ОСОБА_5 повідомлено про підозру

Відповідно до ч.6 ст.199 КПК України уразі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор непізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

У судовому засіданні прокурор вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів посилаючись на доводи, зазначені у клопотанні.

Обвинувачений та захисник у судовому засіданні проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу не заперечили.

Заслухавши учасників кримінального процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Стаття 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачає, що при розгляді справ, суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.177, 178, 183 КПК України.

Відповідно до ч.6 ст.199 КПК України уразі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор непізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», враховуючи те, що обставини та підстави обрання обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є й надалі доцільними, доведено існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а сторона захисту не назвала та не надала переконливих доказів того, що вони на день розгляду цього клопотання, зменшилися чи взагалі перестали існувати слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, у зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Згідно зі ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення - є одними з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за скоєння яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком понад 5 років, наданими стороною обвинувачення доказами доведені ті обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих кримінального правопорушення. Суд також враховує, що ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, після відбування покарання на шлях виправлення не ставав та продовжував свою злочинну діяльність, на даний час судимість не знята і не погашена в установленому законом порядку, ніде не працює. Тож, суд вважає, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення інкримінованого йому злочину, може ухилятися та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також перебуваючи на волі буде продовжувати свою злочинну діяльність, вчиняючи нові злочини.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України і приходить до висновку по необхідність продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном 60 днів, тобто по 22 березня 2024 року включно.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість кримінальних правопорушень, за які ОСОБА_5 обвинувачується, вважаю за необхідне визначити розмір застави у розмірі 44 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який на даний час становить 3 023 гривень оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 179, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора Козелецької окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000433 від 07.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 307 КК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб, тобто 22 березня 2024 року включно.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України суд встановлює ОСОБА_5 заставу в розмірі 133 012 гривень 00 коп., яку необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ України.

В разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю, або суд. З моменту звільнення ОСОБА_5 з під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатись таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не відлучатись із постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з свідками;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 строк не більше двох місяців.

Обвинуваченому роз`яснюється положення ч. 8, 10 ст. 182 КПК України, згідно з якими у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до прокурора або суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Копію ухвали слідчого судді про продовження застосування запобіжного заходу вручити учасникам негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду, а особою, що перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали в повному обсязі.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя