Справа № 671/1319/20
Провадження № 1-кп/686/485/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 189 КК України,

встановив:

Ухвалою суду від 22 листопада 2023 року дію запобіжних заходів відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у виді тримання під вартою та щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у виді нічного домашнього арешту продовжено судом до 19 січня 2024 року включно. До спливу цього строку судове провадження завершити не представляється можливим.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинувачених ОСОБА_12 і ОСОБА_13 дії запобіжних заходів у виді тримання під вартою, проти якого заперечили останні та їх захисники, та відносно ОСОБА_10 і ОСОБА_11 у виді нічного домашнього арешту, проти чого обвинувачені та їх захисники не заперечили, посилаючись на те, що на цей час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку клопотання прокурора задовольнити, дію запобіжних заходів, обраних щодо обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у виді тримання під вартою та щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у виді нічного домашнього арешту, продовжити. Підстав для зміни обвинуваченим міри запобіжного заходу на інший, більш м`який запобіжний захід, суд не вбачає.

При цьому суд враховує, що ризики, які були доведені прокурором в суді при обранні обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились. Останні офіційно не працевлаштовані, не мають постійного джерела доходу, обвинувачуються у вчиненні організованою групою умисного особливо тяжкого злочину, пов`язаного з погрозою застосування насильства над потерпілими, який за своїм характером представляє особливу суспільну небезпеку та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, у справі не з`ясовані обставини, встановлені під час кримінального провадження, не перевірено їх доказами, в тому числі не допитані потерпілі та свідки. В разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , усвідомлюючи можливу міру і строк покарання, можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших обвинувачених задля зміни їх показань, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити займатись злочинною діяльністю, враховуючи, що раніше притягувалися до кримінальної відповідальності.

Наведене свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, шляхом застосування до обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 більш м`яких запобіжних заходів, про що заявили обвинувачені та захисники, та що такі заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинувачених та виконання ними процесуальних рішень по справі.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд також враховує, що своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Керуючись ст.ст. 324, 350, 392 КПК України,

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Дію обраних щодо обвинувачених ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжних заходів у виді тримання під вартою продовжити до 11 березня 2024 року включно.

Продовжити до 11 березня 2024 року включно дію обраних щодо обвинувачених ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжних заходів у виді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати без дозволу суду житло ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, з наступними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України: 1) прибувати до суду за кожною вимогою; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 3) утриматись від спілкування з особами, які мають відношення до цього кримінального провадження.

Судовий розгляд відкласти на 10 год. 00 хв. 24 січня 2024 року.

У судове засідання викликати сторони, повідомити інших учасників судового провадження, доставити обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які перебувають під вартою.

Ухвала в частині продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

В решті ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя

судді: