КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1151/22
Провадження № 1-кп/552/50/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2023 Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

їх захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000507 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.27 ч.3 ст.307, ч.2 ст.255-1 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.27 ч.3 ст.307 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27 ч.3 ст.307 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27 ч.3 ст.307 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, -

встановив:

Прокурор звернувся до суду з клопотаннями про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у яких зазначає, що ризики, які були підставою для застосування обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та не змінилися, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючим ризикам. Просив їх задовольнити.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , їх захисники адвокати ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заперечували проти задоволення клопотань, оскільки вважають їх безпідставними, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на даний час відбувають покарання у вигляді позбавлення волі за іншими вироками.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та їх захисники адвокати ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 вважають клопотання необґрунтованими та безпідставними, а зазначені у них ризики надуманими та нічим не підтвердженими. Просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 Кримінального процесуального кодексу України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так, обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжувався неодноразово.

Строк дії обраного обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 26.11.2023. До зазначеного часу розгляд даного кримінального провадження завершено не буде.

У своєму клопотанні про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор посилається на наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином тощо; підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обвинувачуються у скоєнні тяжких та особливо тяжких злочинів, раніше неодноразово притягалися до кримінальної відповідальності за вчинення умисних кримінальних правопорушень. При цьому, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на даний час відбувають покарання за попередніми вироками.

Зазначене, на думку суду, свідчить про те, що обвинувачені, усвідомлюючи покарання, яке їм загрожує, в разі визнання винними, можуть переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Отже ризики, які стали підставою для обрання відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще наразі не перестали існувати.

Твердження захисників про те, що ризики того, що обвинувачені перебуваючи на волі будуть переховуватися від суду є безпідставними, оскільки вони мають соціальні зв`язки та постійне місце проживання, суд не може розцінювати як підставу для зміни запобіжного заходу на більш м`який, так як вищезазначені доводи з урахуванням, серйозності обвинувачення та суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченим у разі доведеності їх винуватості, не свідчать про наявність у обвинувачених перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду, тому суд вважає, що альтернативні запобіжні заходи на даний час не можуть бути застосовані.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що запобіжні заходи обрані обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін, а тому вважає за доцільне продовження їх застосування в межах строків визначених законом.

Визначений раніше обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розмір застави, а саме 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що є мінімальним розміром при визначенні застави особам, які обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, є достатньою мірою гарантування виконання покладених на них обов`язків та не може бути завідомо непомірним для них.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.331 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строк тримання під вартою на шістдесят діб, тобто до 22 січня 2024 року включно.

Розмір застави ОСОБА_6 визначити 80 розмірів мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає двісті вісім тисяч гривень.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі негайно повідомити про це суд та звільнити ОСОБА_6 .

Розмір застави ОСОБА_7 визначити 80 розмірів мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає двісті вісім тисяч гривень.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі негайно повідомити про це суд та звільнити ОСОБА_7 .

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обов`язок прибувати за викликом до суду у визначений час та без дозволу суду не виїжджати з місця постійного проживання.

Місцем утримання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 визначити ДУ «Полтавська установа виконання покарань № 23».

Місцем утримання обвинуваченого ОСОБА_4 визначити ДУ «Полтавська виправна колонія № 64».

Місцем утримання обвинуваченої ОСОБА_7 визначити ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)».

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1