Справа № 544/3004/23
пров. № 1-кп/544/46/2024
Номер рядка звіту 17
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

01 лютого 2024 року м.Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000440 від 26.09.2023, за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в:

20 грудня 2023 року до Пирятинського районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000440 від 26.09.2023 разом із реєстром матеріалів досудового розслідування. До обвинувального акту додані реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки підозрюваного та його захисників про отримання копії обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування.

Прокурор уважає за можливе призначити судовий розгляд даного кримінального провадження на підставі обвинувального акта та провести його у відкритому судовому засіданні, у судове засідання викликати потерпілих, обвинуваченого та його захисника, а також свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування. Прокурор зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для його повернення та закриття кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні не вбачається.

Представник потерпілих вважає за можливе призначити судовий розгляд кримінальної справи.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечували проти призначення судового розгляду даного кримінального провадження, захисник ОСОБА_5 заявив письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, яке мотивоване наступним. Обвинувальний акт дуже спотворено відображає об`єктивну та суб`єктивну сторону інкримінованого злочину, що стало наслідком формального підходу до розслідування. Обвинувачення містить в основному стандартні загальні юридичні формулювання злочину «умисне вбивство», що було першочерговою кваліфікацією дій ОСОБА_4 в подальшому перекваліфіковане з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України, при тому, що реальні обставини справи відповідають кваліфікації ст. 118 КК України - умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони. Спотворення викладу обставин полягає також в тому, що прокурор не визначив, на якому саме ґрунті виникла сварка між потерпілим та обвинуваченим, про що свідчить обґрунтування в обвинувальному акті «на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник конфлікт на побутовому ґрунті»; «перебуваючи в будинку» - реальне місце події не кухня, а кімната, що підтверджується показами обвинуваченого, оглядом місця події, слідчим експериментом; «смерть настала від нападу з використанням тупого предмету з метою вбивства» - в події має місце самооборона з боку обвинуваченого, який під час нанесення удару лежав на спині, а потерпілий знаходився по відношенню до обвинуваченого в домінуючій позиції (практично сидячи на ньому зверху і проявляючи фізичну агресію, попередньо збивши обвинуваченого з ніг; за декілька хвилин до події нанесення удару, потерпілий знаряддям злочину руйнував в кімнаті обвинуваченого меблі, бив посуд та погрожував обвинуваченому); з боку ОСОБА_4 відсутній умисел на вбивство, що також підтверджується матеріалами справи та перекваліфікацією інкримінованого злочину з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України. Обвинувальний акт не містить таких пом`якшуючих відповідальність обставин, як вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання та у стані крайньої необхідності. Обвинувальний акт всупереч принципу презумпції невинуватості прямо стверджує, що ОСОБА_4 вчинив умисне вбивство, а саме злочин, передбачений ч.1 ст. 115 КК України, не дивлячись на те, що це була первісна і помилкова кваліфікація. Отже, обвинувальний акт містить формулювання, які не відповідають вимогам кримінального процесуального закону та не кореспондуються з позицією ЄСПЛ з цього питання у зв`язку з порушенням презумпції невинуватості. З огляду на зазначене захисник просить повернути обвинувальний акт прокурору.

Прокурор заперечував проти клопотання захисника, зазначивши, що згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Тому підстави для повернення обвинувального акту відсутні, на даному етапі розгляду справи не вбачається підстав для зміни кваліфікації злочину, оскільки докази судом ще не досліджені, свідки не допитані.

Представник потерпілих підтримав думку прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав свого захисника.

Крім цього від захисника обвинуваченого надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , а саме захисник просить змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід на інший більш м`який, який не пов`язаний із позбавленням волі, а саме на цілодобовий домашній арешт. Клопотання обґрунтоване наступним. Захисник зазначає, що на даний час відсутні будь-які ризики, зазначені в ч. 1 ст. 177 КПК України. По-перше, ОСОБА_4 не має будь-якого наміру переховуватися від суду, більш того місцем його проживання є особистий приватний будинок за адресою: АДРЕСА_1 . По-друге, ОСОБА_4 позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обстан кримінального правопорушення, так як всі речові докази, які мають суттєве значення для справи були вилучені. По-третє, немає жодної потреби незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, оскільки під час досудового розслідування було допитано зазначених осіб та зроблені усі експертні висновки. По-четверте, 25.12.2023 безпосередньо в судовому засіданні у присутності головуючої судді сам потерпілий ОСОБА_8 підтримав позицію захисту та не заперечував щодо обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. По-п`яте, ОСОБА_4 не має необхідності перешкоджати кримінальному провадженню жодним чином, зобов`язується вчасно прибувати за викликом до суду. По-шосте, ОСОБА_4 не збирається вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється. Таким чином, враховуючи все вище викладене, а також наявність перекваліфікації кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України, про що в матеріалах справи знаходиться задоволене клопотання адвоката ОСОБА_5 старшим прокурором групи прокурорів ОСОБА_9 , що свідчить як мінімум про недоведеність вини ОСОБА_4 , тому немає жодних підстав в даний час стверджувати, про існування всіх зазначених ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. З розумінням того, що деякі з ризиків можуть мати місце під час судового розгляду, однак вони не можуть впливати на доцільність тримання під вартою, і можливо застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло цілодобово.

Прокурор заперечував проти клопотання захисника, вважає, що підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 немає, ризики продовжують існувати, потерпілі та свідки ще не допитані судом.

Представник потерпілих - адвокат ОСОБА_6 підтримав думку прокурора.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Також захисник в разі призначення справи до судового розгляду просив викликати для допиту свідка ОСОБА_10 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Мотивуючи це тим, що даний свідок може свідчити про взаємовідносини обвинуваченого і загиблого.

Сторона обвинувачення не заперечувала проти виклику даного свідка.

Крім цього від представника потерпілих - адвоката ОСОБА_6 надійшов цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник не заперечували проти прийняття цивільного позову до розгляду в межах даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про призначення судового розгляду, розглянувши надані суду клопотання, вислухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ч.1 ст.9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до положень ст.2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Згідно частини 4 статті 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, викладеним у статті 291 КПК України.

Так, згідно ч.1 ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

У відповідності до положень ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

У свою чергу, частина 4 ст. 291 КПК України містить категоричну вимогу про те, що надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Відповідно до аналізу діючого кримінально-процесуального законодавства у підготовчому судовому засіданні суд має право приймати рішення щодо повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291, 292 КПК України, зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки. Будь-які інші зауваження до обвинувального акту мають отримати відповідну реакцію суду під час судового розгляду справи та не є підставами для повернення обвинувального акту прокурору.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим при складанні, а прокурором при перевірці та затвердженні обвинувального акту були дотримані вищевказані вимоги кримінального процесуального закону, а сам обвинувальний акт цілком відповідає вимогам, встановленим ст. 291 КПК України.

Так, обвинувальний акт, у відповідності до ч. 3 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затверджував (а.с.4-7).

Окрім того, до обвинувального акту, як це передбачено ч. 4 ст. 291 КПК України, доданий реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка обвинуваченого та його захисника про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до положень ст.293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи, копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надаються також представнику такої юридичної особи.

Згідно ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують. Тому слідчий при наявності достатніх доказів має негайно і детально проінформувати зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення.

Вимоги про надання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування є гарантією права на захист своїх законних інтересів під час судового розгляду справи підозрюваним та особою, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Як установлено у підготовчому судовому засіданні, до обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000440 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, додана розписка підозрюваного та його захисників про отримання копії обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яка надана прокурору відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 (а.с.18).

Отже, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, згідно з яким до обвинувального акту має бути додана розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування, також обвинувальний акт містить усі відомості, які передбачені п. 5 ч.2 ст.291 КПК України, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення відповідних статей КК України та формулювання обвинувачення.

А відтак, підстав для повернення обвинувального акту прокурору з мотивів невиконання вимог ст.291 КПК України немає.

Крім того слід зазначити, що відповідно до положень ст.338 КПК України в ході судового розгляду еримінального провадження прокурор має право змінити обвинувачення.

З огляду на викладене клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту є безпідставним та задоволенню не підлягає з указаних вище підстав.

Отже за таких обставин суд зазначає, що обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, підстав для повернення обвинувального акту прокурору чи закриття провадження немає.

Кримінальне провадження підсудне Пирятинському районному суду Полтавської області.

Розгляд кримінального провадження, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, - відсутні.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи думку учасників судового провадження, суд уважає за можливе призначити судовий розгляд.

Щодо заявленого клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1-3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Ухвалою суду від 25.12.2023 клопотання прокурора задоволено, обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 22 лютого 2024 року включно, без застосування застави. Ухвала суду мотивована тим, що в ході розгляду клопотання прокурора знайшло підтвердження наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що перебуваючи на волі обвинувачений може ухилятися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

На даний час судом не встановлено нових обставин, які не були досліджені під час розгляду клопотання прокурора про подовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та які б свідчили про наявність підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу на інший більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

З огляду на викладене у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу слід відмовити.

Натомість, з огляду на обґрунтування захисником підстав необхідності виклику та допиту в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_10 , суд уважає за необхідне задовольнити клопотання про виклик даного свідка, оскільки захисником доведено, що вказана особа є свідком в розумінні ч.1 ст.65 КПК України, та їй можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.

Щодо заявленого цивільного позову представником потерпілих суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.128 КПК, особа якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди та/або моральної шкоди має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини,що виниклиу зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ст. 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнову шкоду та яка у встановленому законом порядку пред`явила цивільний позов.

Статтею 62 КПК України передбачено, що цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) обвинуваченого, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку встановленому цим кодексом.

Таким чином суд уважає, що оскільки форма і зміст позовної заяви представника цивільних позивачів - адвоката ОСОБА_6 відповідають вимогам, встановленим законом, його слід прийняти до розгляду, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 цивільними позивачами, а обвинуваченого ОСОБА_4 - цивільним відповідачем у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.314-316 КПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту - відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про виклик та допит свідка - задовольнити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, на 07 лютого 2024 року о 10-00год за участю сторін обвинувачення та захисту.

Для участі у судовому розгляді доставити обвинуваченого ОСОБА_4 , який перебуває під вартою, та викликати прокурора, захисників обвинуваченого, представника потерпілих, свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 .

Прийняти до розгляду в межах кримінального провадження цивільний позов ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Визнати ОСОБА_11 та ОСОБА_12 цивільними позивачами, а обвинуваченого ОСОБА_4 - цивільним відповідачем у даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено о 12-00год 19.02.2024.

Суддя ОСОБА_1