Справа №705/777/22
1-кп/705/460/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2024 Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в режимі відеоконференції кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Маньківка Уманського району Черкаської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні маючого двох малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 07 листопада 2021 року близько 20 години 20 хвилин, керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись на 213 км автодороги «Київ-Одеса» в напрямку до м. Київ від с. Собківка, Уманського району, Черкаської області, в порушення вимог пунктів 2.3 б), 2.9 а), 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, був неуважним, не дотримався безпечної дистанції, не стежив за дорожньою обстановкою та, відповідно, не реагував на її зміну, рухаючись в лівій смузі руху в напрямку м. Київ вказаної автодороги, не переконався, що зміна напрямку руху буде безпечна і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, здійснив виїзд на праву смугу руху, де допустив зіткнення із задньою частиною напівпричепа «МЕТАСО SD 334», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в складі вантажного автомобіля «DAF FT 85 CF 430», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в попутному з ним напрямку до м. Києва.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , загинув на місці.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та пояснив, що 07 листопада 2021 року в темну пору доби, він зі своїм знайомим ОСОБА_8 на автомобілі «Volkswagen Passat» їхав по трасі «Київ-Одеса» в напрямку до м. Київ зі сторони с. Собківка до м. Умань. В цей час починався дощ, автомобілем керував він, при цьому вони обоє були тверезі. З якою швидкістю їхав сказати не може, оскільки не дивився на панель приладів автомобіля. Також по трасі попереду авто, яким він керував, в тому ж напрямку, в правій смузі рухалися три вантажівки. Як згодом йому стало відомо, ОСОБА_6 керував другою вантажівкою з причепом і, перетнувши роздільну лінію між смугами руху, повністю не виїжджаючи на ліву смугу, намагався розпочати обгін першої фури, але, як він вважає, побачивши ззаду його автомобіль, на якому він почав обганяти дану вантажівку по лівій смузі, ОСОБА_6 почав повертатися в праву смугу, а причіп даної вантажівки, який ще не закінчив повернення в праву смугу, по інерції виїхав поряд з його автомобілем і лівим заднім колесом зачепив автомобіль, яким він керував, що призвело до зіткнення. Саме зіткнення відбулося на лівій смузі руху. Перешкоду в русі, тобто маневр обгону водієм другої фури він побачив приблизно на відстані 100 метрів. Внаслідок зіткнення з його автомобілем, він вилетів через лобове скло та впав на асфальтоване покриття дороги. Після падіння він одразу повернувся до свого автомобіля, але ОСОБА_9 в авто не було та він побачив, що той лежав на дорозі без ознак життя. Сам автомобіль «Volkswagen Passat» знаходився на правій смузі. До зіткнення, ні він, ні пасажир пасками безпеки пристебнуті не були. На місці ДТП він перебував увесь час, до приїзду кінця працівників поліції та оформлення ними всіх необхідних документів. Станом на той час будь яких претензій до працівників поліції щодо оформлення документів не мав, оскільки перебував у втомленому стані через стрес внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Також, у зв`язку зі станом здоров`я, не пам`ятає, чи ставив свій підпис та в яких саме документах. Причиною ДТП, на його думку, став невдалий маневр водія вантажівки, після якого сам він уже не врахував обстановку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він отримав легкі тілесні ушкодження, але за лікуванням не звертався через особисті причини. Після ДТП його лише оглянули лікарі та зробили перев`язку під час утримання в ІТТ. Розуміючи наслідки події, що відбулася, зі свого боку вжив заходів щодо допомоги родичам загиблого, а саме оплатив поховання ОСОБА_9 та допомагає встановити пам`ятник.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає, що прокурором під час судового розгляду доведено сформульоване обвинувачення, а вищевказані судом обставини підтверджуються безпосередньо дослідженими під час судового розгляду належними та допустимими доказами в їх сукупності, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що 07 листопада 2021 року він був свідком дорожньо-транспортної пригоди за участю обвинуваченого. Так, він та інший водій ОСОБА_11 , кожен у своєму вантажному автомобілі, без пасажирів, їхали зі сторони м. Одеси в напрямку м. Києва. Їх авто рухалися в правій смузі дороги, попереду їхав вантажний автомобіль під керуванням ОСОБА_11 , за яким рухався ще один вантажний автомобіль, а за даним авто вже рухався його вантажний автомобіль МАN. Між його авто та авто під керуванням ОСОБА_11 була відстань приблизно 300 метрів, а та вантажівка, що рухалась між ними, була від нього на відстані близько 100-150 метрів. Була темна пора доби, приблизно 22 година, точно не пам`ятає, у нього було ввімкнене ближнє світло фар. Рухалися вони приблизно зі швидкістю 70-80 км на годину, проїхали ліс біля Умані, перед постом ДАІ. Ліва полоса була вільна, машин на ній не було. Потім він помітив легковий автомобіль учасника дорожньо-транспортної пригоди Кравця, який рухався в попутному напрямку позаду нього в лівій смузі та обганяти його зі швидкістю приблизно 120-130 км/год, точно не може сказати, але враховуючи швидкість руху його автомобіля, вважає, що саме 120-140 км/год. Під час обгону легковий автомобіль здійснив два різких маневри, а саме по лівій смузі обігнав його автомобіль та другу вантажівку, що рухалася попереду, після чого різко заїхав на праву смугу руху де в`їхав у задню частину вантажівки, яка їхала першою під керуванням ОСОБА_11 , від чого відбулось зіткнення та легкове авто стало крутити на дорозі, а потім кинуло на відбійник з краю траси. Ця подія сталася приблизно на відстані 300 метрів від нього, але коли він зупинив авто, то відстань зменшилася приблизно до 50 метрів до місця ДТП. Коли вони зупинилися, одразу не зрозуміли усього, що сталося. Він побачив уламки легкового автомобіля «Volkswagen», задня частина якого була на відбійнику, ОСОБА_12 стояв коло свого автомобіля, а водій першої вантажівки ОСОБА_11 позаду свого автомобіля, який зупинив справа на обочині. Спочатку навіть ніхто не зрозумів, що в легковому авто був ще пасажир, тіло якого він побачив лише через деякий час, він лежав на лівій смузі серед уламків авто і коли до нього підійшли, то зрозуміли, що він мертвий, так як був весь у крові та не подавав ознак життя. Кравець спочатку нічого не пояснював, стояв біля свого авто, а коли підійшов до пасажира і побачив, що той не подає ознак життя, він одразу почав комусь телефонувати. На його думку, за зовнішніми ознаками водій легкового авто «Volkswagen» ОСОБА_12 перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки мав характерні ознаки такого стану, а саме мав хитку ходу, порушення мови та характерна поведінка п`яної особи. Запах алкоголю від ОСОБА_13 він не чув, скільки близько до нього не підходив, найближча відстань між ними була метр-півтора. Також чув, що хтось з тих осіб, що були на місці ДТП, говорив, що ОСОБА_12 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Легковий автомобіль, який був учасником ДТП це авто марки «Volkswagen» сірого кольору, не заперечує, що це було авто моделі «пассат». Задня частина цього автомобіля була на відбійнику, а передня права розбита, стійка, криша відірвана, пасажирська сторона дуже пошкоджена. Водій легкового автомобіля Кравець, явних тілесних ушкоджень не мав, на стан здоров`я не жалівся і коли приїхали медичні працівники від госпіталізації відмовився. Поліцію по телефону викликав він, ОСОБА_10 , і коли розмовляв з працівниками поліції, вони запитали чи необхідна медична допомога, то він повідомив, що треба, оскільки є постраждалі. Після розмови з поліцією, йому зателефонували зі швидкої і він повідомив їм куди їхати. Коли приїхали працівники поліції і проводили огляд місця події, робили якісь виміри, він був присутнім, але не пам`ятає чи щось підписував. Крім водіїв транспортних засобів, які потрапили у дорожньо-транспортну пригоду, працівників поліції та швидкої, також був присутнім він, його батько ОСОБА_14 , який приїхав пізніше і також брав участь у слідчих діях та оформленні документації, ще були працівники телебачення та знайомі чи родичі ОСОБА_13 . Працівники поліції опитали ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , та після закінчення усіх формальностей вони поїхали з працівниками поліції, як він розумів, для перевірки на стан сп`яніння. Також забрали тіло загиблого, після того приїхав евакуатор забрав пошкоджений автомобіль. Вантажівку, якою керував ОСОБА_11 , також забрали на штрафмайданчик, а він поїхав на своєму автомобілі додому. Наступного дня він приїжджав з працівниками поліції на місце дорожньо-транспортної пригоди, де працівниками поліції ще раз було звірено обставини події, рух транспортних засобів, місце їх розташування після ДТП, та усе звірялося з протоколом огляду.

Крім того свідок ОСОБА_10 зазначив, що зі свідком ОСОБА_6 вони працюють разом і вантажівка, яка потрапила в ДТП під керуванням ОСОБА_11 , зареєстрована за його батьком ОСОБА_14 ;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_6 , який пояснив, що був учасником дорожньо-транспортної пригоди, точної дати якої не пам`ятає, але погодився, що це було саме 07.11.2021 року. Він рухався трасою Київ-Одеса, керуючи вантажівкою ДАФ зі сторони м. Одеси в правій смузі руху зі швидкістю приблизно 70 км/год. Попереду транспортних засобів не було, а позаду їхали кілька автомобілів, в тому числі вантажівка, якою керував ОСОБА_10 . Керуючи автомобілем, він відчув удар в його авто та у дзеркалі заднього виду побачив, що від задньої частини його автомобіля відскочив легковий автомобіль, який відкинуло у ліву смугу. Після цього він одразу зупинив авто, ввімкнув аварійку та коли вийшов із машини, то приблизно через 20 метрів побачив пошкоджений легковий автомобіль «Volkswagen». Ті вантажні автомобілі, що їхали позаду нього також зупинилися. Хтось з водіїв викликав поліцію та швидку, також питали у чоловіка, який стояв коло пошкодженого легкового автомобіля, хто керував легковим авто та чи були в ньому ще пасажири. Це був ОСОБА_12 , який повідомив, що був за кермом авто «Volkswagen» та з ним був ще пасажир, тіло якого всі побачили згодом. Тіло невідомого йому чоловіка лежало на лівій смузі дороги, неподалік від легкового автомобіля, без ознак життя, що підтвердили і працівники швидкої, які приїхали на місце дорожньо-транспортної пригоди.

Потім він разом із власником транспортного засобу, який також був на місці ДТП, оглянули вантажівку, якою він керував, та з`ясували, що вибита задня вісь та пошкоджений задній бампер причепу, при цьому більше була пошкоджена ліва його сторона.

З водієм легкового автомобіля не спілкувалися, не з`ясовував чому він в`їхав у його автомобіль. Не знає, чи був ОСОБА_12 у стані алкогольного сп`яніння. З водієм спілкувався власник вантажівок ОСОБА_15 , який керував другою вантажівкою, що їхала позаду нього. Після того, як приїхала поліція і водій легкового автомобіля Кравець, і ОСОБА_15 постійно були присутні при огляді місця події, складання протоколів та перевірці їх документів. Інших обставин дорожньо-транспортної пригоди не пам`ятає. Він особисто був допитаний працівниками поліції і на місці, і на наступний день в кабінеті, при цьому підписував якісь документи;

- показаннями в судовому засіданні ОСОБА_16 , який пояснив, що є рідним братом померлого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 . Станом на зараз він не має жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 . Останній повністю відшкодував усі збитки завдані похованням ОСОБА_9 , продовжує допомагати його родині, між ними рівні, дружні стосунки. У померлого інших більш ближчих родичів немає, оскільки батьки померли, а сім`ї у нього не було. На місце дорожньо-транспортної пригоди він викликався, але лише для того щоб забрати тіло брата. Свідком дорожньо-транспортної пригоди він не був. Також його викликали в поліцію, де він заявляв, що ніяких претензій до ОСОБА_4 не має та не хоче бути потерпілим. Хто саме його допитував він не пам`ятає. З приводу дорожньо-транспортної пригоди за участю загиблого брата його викликали 08.11.2021 до поліції. Більше ніяких слідчих дій з ним з приводу дорожньо-транспортної пригоди не проводилося;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань про реєстрацію кримінального провадження № 0001229 від 07.11.2021, за обставинами кримінального правопорушення, а саме: 07.11.2021 близько 20.20 год. водій автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись на 213 км автодороги «Київ-Одеса» в напрямку до м. Київ від с. Собківка, Уманського району, Черкаської області, здійснив зіткнення з задньою частиною напівпричепа «МЕТАСО SD 334», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебував у щепленні з вантажним автомобілем «DAF FT 85 CF 430», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в попутному з автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 напрямку, в результаті ДТП пасажир автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди;

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.11.2021 з додатками, згідно якого в присутності понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_14 , оглянуто місце дорожньо-транспортної пригоди на 213 км а/д Київ-Одеса, виявлено труп ОСОБА_7 , який направлено до Уманського бюро ЧОБ СМЕ, а також вилучено автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , напівпричеп «МЕТАСО SD 334», реєстраційний номер НОМЕР_2 , вантажний автомобіль «DAF FT 85 CF 430», реєстраційний номер НОМЕР_3 ; до протоколу додано план схему дорожньо-транспортної пригоди та таблицю зображень;

- протоколом затримання особи від 07.11.2021, згідно якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Маньківка, Уманського району, Черкаської області, затримано безпосередньо після вчинення злочину, 07.11.2021 о 21 годині 40 хвилин на 213 км автодороги Київ-Одеса в присутності адвоката ОСОБА_18 , при цьому йому роз`яснено його права;

- протоколом отримання зразків для експертизи від 08.11.2021, згідно якого слідчий ВР ЗСТ СУ ГУНП в Черкаській області у приміщенні Уманської ЦРЛ за участю медичної сестри Уманської ЦРЛ відібрав у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зразки крові;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.11.2021, яким встановлено, що свідку ОСОБА_6 було запропоновано відтворити обстановку та обставини ДТП, що мали місце 07.11.2021 на а/д Київ-Одеса, 213 км, на що останній добровільно погодився. На місце проведення слідчого експерименту прибули слідчий, свідок, поняті. Свідок ОСОБА_6 заявив, що погодні умови, дорожня обстановка та статистичний транспортний засіб відповідають тим, що були на момент ДТП. Свідку ОСОБА_6 було запропоновано вказати як він рухався відповідно елементів проїзної частини, швидкість руху та місце зіткнення, видимість елементів проїзної частини. Замірами встановлено: автомобіль «DAF FT 85 CF 430» з напівпричепом «МЕТАСО» рухався в правій смузі руху а/д Київ Одеса в напрямку м. Київ на відстані 1,0 м від лівих коліс до дорожньої розмітки, 1.5 ПДР України; місце зіткнення знаходилося на відстані 1,3 м від дорожньої розмітки 1.5 ПДР України; автомобіль «DAF» перед моментом ДТП рухався зі швидкістю близько 70 км/год; видимість елементів проїзної частини з робочого місця водія автомобіля «DAF» з увімкненим ближнім світлом фар становить 80 м; до протоколу додано план-схему проведення слідчого експерименту від 08.11.2021;

- протоколом додаткового огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.11.2021, згідно якого слідчий ВР ЗСТ СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_19 в присутності понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , оглянувши місце події 08.11.2021 у період з 07.10 год. до 07.30 год., встановив наявність на проїзній частині а/д Київ-Одеса в правій смузі руху подряпин, зафіксованих в план-схемі під № 2,3. Також встановлено розміщення виявлених предметів щодо елементів дороги, транспортного засобу згідно план-схеми; до протоколу додано план-схему огляду місця ДТП від 08.11.2021 з фототаблицею;

- висновком експерта № 05-7-02/381 судово-медичної експертизи по факту смерті ОСОБА_7 , 1979 року народження, згідно якого на основі даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 , враховуючи відомі обставини, що вказані в постанові й дані лабораторних експертиз, експерт прийшов до висновку, що смерть ОСОБА_7 настала в результаті інших уточнених травм із залученням кількох ділянок тіла: закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток основи, склепіння та лицевого черепа з крововиливами під м`які та тверді мозкові оболонки із забоєм-розмізченням та травматичним набряком головного мозку; закритої тупої травми органів грудної клітки з переломами ребер та грудини, розривом правого шлуночка серця. Гемоперикард. Двосторонній гемоторакс; закритої тупої травми органів черевної порожнини з розривом печінки та гемоперитонеумом; закритого перелому нижньої третини правого стегна. Травма в своєму перебігу ускладнилася розвитком травматичного та геморагічного шоку. Вказані ушкодження утворилися в результаті дії твердих тупих предметів, можливо в час та при обставинах, вказаних в постанові (ДТП 07.11.021) і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.

Вищевказані тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_7 знаходяться в прямому причинному зв`язку з (ДТП 07.11.2021) та настанням його смерті.

При зовнішньому дослідженні виявлено: садно передньої поверхні правого плечевого суглобу з вертикальною раною посередині, синець середньої третини правого плеча по зовнішній поверхні, садна тильної поверхні правої кисті по тильній поверхні, садно в основі 2-го пальця правої кисті по тильній поверхні та два садна дистальної фаланги по тильній поверхні, садна тильної поверхні лівої кисті, садно в ділянці основи 2-го пальця лівої кисті по тильній поверхні, смугасте садно поперекової ділянки в проекції 3-5 поперекових хребців, два садна передньої поверхні лівого колінного суглобу, садно передньо-внутрішньої поверхні правого колінного суглобу, два садна нижньої третини лівої гомілки по передній поверхні, лівого гомілково-ступневого суглобу.

Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії твердих тупих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові (ДТП 07.11.2021) і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Будь-яких інших тілесних ушкоджень при судово-медичній експертизі не виявлено.

При судово-медичній (токсикологічній) експертизі у доставленому зразку крові трупа ОСОБА_7 , 1979 року народження, виявлено етанол в кількості 0,94 г/дм3 (проміле), що на момент смерті у людини з середньою стійкістю до алкоголю могло відповідати легкому ступеню алкогольного сп`яніння. Не виявлено: метиловий, пропіловий, бутилові та амілові спирти, ацетон, хлороформ, етилацетат, бензол, толуол та 1-2 дихлоретан;

- протоколом огляду транспортного засобу від 08.11.2021, згідно якого у період з 16.20 год. до 16.40 год. виконано огляд автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, з пошкодженнями кузова та інших механізмів та деталей автомобіля, що знаходилися за адресою: АДРЕСА_2 та при огляді встановлено, що у автомобіля наявні деформації кузова по всі площині, відсутній передній бампер, права та ліва блок фари відсутні, капот деформовано та він приєднаний до автомобіля лише лівим кріпленням, пошкоджено підсилювач переднього бампера, праве переднє колесо, пошкоджено лобове скло, права передня дверка автомобіля відсутня на місці конструктивного кріплення, задня пасажирська права дверка пошкоджена, пошкоджені ліві передні та задні двері автомобіля, дах автомобіля закріплений лише на лівих стійках автомобіля та пошкоджений по всій площі; праві та ліві блок-фари відсутні, лобове скло пошкоджене. До протоколу додана фототаблиця;

- протоколом огляду транспортного засобу від 08.11.2021, згідно якого у період з 16.45 год. до 16.55 год. виконано огляд автомобіля «DAF FT 85 CF 430», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2000 року випуску, що перебуває в щепленні з напівпричепом «МЕТАСО SD 334», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1991 року випуску, та при огляді встановлено, що на автомобілі «DAF FT 85 CF 430», реєстраційний номер НОМЕР_3 будь-яких зовнішніх пошкоджень, які б виникли в результаті ДТП не виявлено. На напівпричепі «МЕТАСО SD 334», реєстраційний номер НОМЕР_2 відсутній на місці свого конструктивного кріплення металевий бампер, задня ліва фара відсутня на місці свого конструктивного кріплення, пошкоджено диск заднього лівого колеса. На задній лівій частині напівпричепа наявне нашарування сірої фарби. До протоколу додана фототаблиця;

- висновком експерта № СЕ-19/124-21/13472-ІТ від 29.12.2021, яким встановлено, що до моменту ДТП, яка мала місце 07.11.2021 близько 20.20 год. на а/д Київ-Одеса, 213 км, деталі ходової частини, рульового керування та робочої гальмівної системи автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебували в працездатному стані;

- висновком експерта № СЕ-19/124-21/475-ІТ від 24.01.2022, яким встановлено, що в первинний контакт вступала передня частина автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме передній бампер, підсилювач переднього бампера, панель передка, капот, дах та задня частина напівпричепа «МЕТАСО SD 334», реєстраційний номер НОМЕР_2 , а саме задня поперечина та задній борт напівпричепа.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.11.2021 та план-схеми до протоколу огляду місця ДТП від 07.11.2021, протоколу додаткового огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.11.2021 та план-схеми до протоколу додаткового огляду місця ДТП від 08.11.2021 та додаткових вихідних даних, місце зіткнення автомобіля «DAF FT 85 CF 430», реєстраційний номер НОМЕР_3 з напівпричепом «МЕТАСО SD 334», реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходиться перед початком утворення подряпини довжиною 1,2 м, тобто в правій смузі руху в напрямку м. Київ;

- висновком експерта № 05-3-08/3808 від 22.11.2021, згідно якого на підставі постанови слідчого ВР ЗСТ СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_22 від 09.11.2021 б/н в приміщенні відділення судово-медичної токсикології комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» експертом токсикологом судовим ОСОБА_23 , проведено судово-медичну експертизу крові громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Для проведення експертизи, 15.11.2021 о 13.50 год. офісний службовець ОСОБА_24 передала у відділення: 1.1. фабричний пакет з полімерного матеріалу розміром 9х13 см, закритий застібкою. В пакеті містилося два флакони з-під пеніциліну, кожний закритий гумовою пробкою, металевим ковпачком, обгорнутий папером та прозорим скотчем. Кожний флакон опечатаний зверху та з боку круглою печаткою «Лікар ОСОБА_25 », та мають однакові написи від руки чорнилом синього кольору: «КНП Уманськ. центр. міськ. лік. Направ. Кров на Етанол ОСОБА_4 , 1983 р.н. Кров взята: 08.11.21 р. в 1.05хв.,протокол 133/1339 Л-р: ОСОБА_25 (особистий підпис), м/с: ОСОБА_26 (особистий підпис)». Флакони з кров`ю позначені як кров № 1 та кров № 2. У флаконах № 1 та № 2 містилася в`язка кров звичайного кольору та запаху в кількості, відповідно, ? 6 мл та ? 4 мл. 1.2 копія протоколу отримання зразків для проведення експертизи. Висновком експерта встановлено, що у доставлених зразках крові № 1 та крові № 2 громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено етанол в кількості відповідно 1.12 та 1.12 г/дм3 (проміле). Не виявлено: метиловий, пропілові, бутилові та амілові спирти, ацетон, хлороформ, етилацетат, бензол, толуол та 1.2-дихлоретан. Встановлення ступеня тяжкості алкогольного сп`яніння не входить до компетенції експерта-токсиколога судового;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.01.2022 в період часу з 19-30 год. до 19-50 год. на а/д Київ-Одеса 213 км, згідно якого встановлено, що прибувши на місце пригоди понятим було запропоновано відтворити обстановку та обставини ДТП 07.11.2021 на що останні погодилися. На місці пригоди понятим було запропоновано вказати видимість елементів проїзної частини з робочого місця водія автомобіля «Volkswagen Passat», замірами встановлено, що видимість елементів проїзної частини з робочого місця водія автомобіля «Volkswagen Passat» з увімкненим ближнім світлом фар становить 110 м. Також до протоколу проведення слідчого експерименту додано план-схему;

- висновком експерта № СЕ-19/124-22/817-ІТ від 26.01.2022, згідно якого у дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди 07.11.2021 приблизно о 20.20 год. на 213 км а/д Київ-Одеса, та за обставин зазначених у постанові слідчого про призначення експертизи, оцінка дій водія автомобіля «DAF FT 85 CF 430», реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_6 з технічної точки зору втрачає сенс.

У дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди та за обставин зазначених у постанові слідчого про призначення експертизи, водій автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

У дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди та за обставин зазначених у постанові слідчого про призначення експертизи, оцінка дій водія автомобіля «DAF FT 85 CF 430», реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_6 з технічної точки зору втрачає сенс.

За обставин зазначених у постанові слідчого при призначення експертизи, в діях водія автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам пп. 10.1., 13.1. Правил дорожнього руху України, для виконання яких він перешкод технічного характеру не мав.

За обставин, зазначених у постанові слідчого про призначення експертизи, відповідь на поставлене питання не потребує спеціальних (технічних) пізнань в галузі автотехніки та слідчий, прокурор або суд самостійно в змозі встановити, які дії водія автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 перебували у причинному зв`язку з виникненням вказаної ДТП, оскільки вирішити об`єктивно вказане питання експертним шляхом не є можливим, так як в даній дорожній обстановці зміна водієм автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 свого напрямку руху, а саме з`їзд з лівої смуги руху у праву, де стався наїзд на задню частину напівпричепу «МЕТАСО SD 334», реєстраційний номер НОМЕР_2 автомобіля «DAF FT 85 CF 430», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що рухався у правій смузі руху в попутному напрямку, могли виникнути від багатьох об`єктивних та суб`єктивних факторів: внаслідок неправильних прийомів керування, які застосував водій під час руху; внаслідок перебування водія в стані алкогольного сп`яніння, втомленість, хворобливий стан, водій під час руху заснув за кермом або відволікався він керування транспортним засобом під час його руху, відсутність навиків керування даним транспортним засобом тощо;

- висновком КНП «Уманська міська лікарня» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1338/132, складеному 07 листопада 2021 року, згідно з яким водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доставлений та направлений на огляд інспектором взводу ПП в м. Умань ОСОБА_27 , оглянутий 07.11.2021 о 21.40 год. ОСОБА_28 в КНП «Уманська центральна міська лікарня» приймальне відділення, висновок огляду: алкофор 2.2 ‰; від взяття крові на етанол відмовився.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в судовому засіданні докази взаємопов`язані між собою та в сукупності підтверджують ті обставини, що підлягають доказуванню, а саме ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини, зазначені в ст. 91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази є узгодженими між собою, містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Таким чином, у відповідності до вимог ст. ст. 85, 86 КПК України суд вважає вище перелічені докази, належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого ОСОБА_4 та визнання його винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Враховуючи невизнання своєї вини обвинуваченим та посилання його захисника на недопустимість наданих стороною обвинувачення доказів, суд приходить до наступного.

Стаття 87 КПК України визначає, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, порушення права особи на захист.

Кримінальний процесуальний закон не дає вичерпного переліку підстав, за наявності яких докази мають визнаватися недопустимими, а натомість надає право суду вирішувати питання їх допустимості чи недопустимості у порядку, передбаченому статтею 89 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Частиною першою статті 87 КПК України передбачено, що ключовою умовою для визнання доказів недопустимими є їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 86 КПК України допустимість доказів це придатність їх для використання у кримінальному процесі за формою. Вимогами допустимості доказів є законність джерела, способу отримання доказів, процесуальне оформлення ходу і результатів проведення слідчих дій, належний суб`єкт, що має право проводити процесуальні дії з отримання доказів.

Так, жоден доказ обвинувачення чи захисту не має наперед визначеної сили серед інших доказів, і такі докази, підлягають врахуванню судом на рівні з іншими доказами у справі.

Отже, для прийняття відповідного процесуального рішення оцінка доказів повинна проводитися не тільки з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а і в їх сукупності, з урахуванням достатності та взаємозв`язку, без відокремлення один від одного, в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.

Так, суд не погоджується з доводами захисту про визнання наданих прокурором доказів недопустимими з огляду на наступне.

Зокрема, щодо протоколу огляду місця пригоди від 07.11.2021, з мотивів наявності виправлення у часі закінчення проведення такого, суд зазначає, що вказане виправлення дійсно має місце, але воно має ознаки суто технічної помилки та не несе суттєвого впливу на результати проведення такого огляду, оскільки зрозуміло, що такий огляд місця події не міг бути проведеним протягом 10 хвилин, що і підтверджено показаннями в судовому засіданні обвинуваченого та свідків, а також іншими письмовими доказами. Крім того, суд зазначає, що протокол повинен бути написаний так, щоб давати можливість уявити собі місце події, виявлені сліди і речові докази при його вивченні під час досудового слідства і в суді всіма учасниками, бути доступним та зрозумілим. В протоколі повинно детально відображатись всі необхідні і важливі результати огляду, тому що відповідно до ст.65 і ст.82 КПК України, доказами є в першу чергу протоколи слідчих і судових дій, а технічні носії інформації з результатами проведення процесуальних дій є додатками до протоколів. Тобто у вказаному випадку наявність виправлення у часі завершення проведення огляду місця події не може вплинути на відображення усіх обставин події.

Також суд не бере до уваги посилання захисника обвинуваченого щодо так званої заінтересованості залученого слідчим у якості понятого ОСОБА_14 в результатах кримінального провадження, та відсутності підписів понятих на першій сторінці протоколу огляду місця події, оскільки такі підписи наявні в протоколі, а щодо недопустимості залучення ОСОБА_14 в якості понятого суд зазначає, що хоча ОСОБА_14 і є власником транспортного засобу, який потрапив в ДТП, але він не був безпосереднім учасником дорожньо-транспортної пригоди та не є стороною кримінального провадження, а тому, за вказаних обставин, не можна вважати його особою, заінтересованою в результаті кримінального провадження. Так, у відповідності до вимог ст. 223 КПК України понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження. Отже така позиція сторони захисту, на думку суду є надуманою, оскільки вона не обґрунтовує те, яким чином ОСОБА_14 , будучи власником транспортного засобу, який внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди зазнав незначних ушкоджень згідно висновків судових експертів, не будучи присутнім чи учасником самої дорожньо-транспортної пригоди, може бути очевидно заінтересованим у результаті кримінального провадження, що позбавляє його можливості бути залученим як понятим під час проведення огляду місця події. Незрозумілим суду також є посилання захисника обвинуваченого щодо порушення прав ОСОБА_6 , водія іншого транспортного засобу, який також був учасником дорожньо-транспортної пригоди, та ОСОБА_14 , який прибув на місце дорожньо-транспортної пригоди як власник транспортного засобу, а також самого обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки всі процесуальні документи за участю вказаних осіб містять відмітки про те, що їх права їм роз`яснені, та підтверджені їх підписами у цих процесуальних документах.

Суд також не погоджується із посиланням сторони захисту щодо невідповідності визначення слідчим часу дорожньо-транспортної пригоди, а саме невідповідності відомостей у обвинувальному акті, згідно якого подія мала місце 07.11.2021 близько 20.20 год., а в рапорті чергового зазначено, що 07.11.2021 о 20.10 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про вчинення дорожньо-транспортної пригоди з постраждалим.

Так, огляд місця дорожньо-транспортної пригоди це процесуальна дія, яка провадиться уповноваженими суб`єктами з метою встановлення наявності факту дорожньо-транспортної пригоди, з`ясування обставин та одержання доказів шляхом візуального спостереження і дослідження слідів делікту та інших матеріальних джерел доказової інформації. Загальні завдання огляду ДТП випливають із його визначення і полягають у дослідженні і фіксації обстановки на місці пригоди; виявленні, фіксації слідів та інших речових доказів, які мають відношення до автопригоди; виявленні обставин і даних, що можуть бути використані для встановлення та розшуку водіїв транспортних засобів та інших учасників ДТП, що залишили на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні; установленні причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та скоєння ДТП. При цьому, усі процесуальні дії щодо фіксації дорожньо-транспортної пригоди мають проводитися протягом 10-20 хвилин, що у вказаному випадку і було зроблено працівниками поліції, які зафіксувавши повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, виїхали на місце ДТП, зафіксували обставини ДТП, в тому числі склавши протокол огляду місця події та план-схему дорожньо-транспортної пригоди, залучивши понятими осіб, які не були учасниками ДТП та які були на місці події. Невідповідність хвилин вчинення дорожньо-транспортної пригоди із повідомленням про таку та фактичними обставинами, викладеними у обвинувальному акті, не є такими суттєвими обставинами, які можуть бути підставою для визнання певних доказів недопустимими, ще й з урахуванням того, що у обвинувальному акті зазначено, що дорожньо-транспортна пригода сталася близько 20.20 год., а не конкретизовано, що зіткнення відбулося саме о 20 годині 20 хвилин.

Суд також не погоджується із запереченням сторони захисту щодо недостовірності фіксації місця події, оскільки у протоколі огляду місця події, у план-схемі ДТП, в обвинувальному акті та інших процесуальних документах, складених при повторних процесуальних діях, відсутнє посилання на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася саме навпроти кілометрового знаку «213», а твердження сторони захисту про те, що нібито процесуальні документи фіксації дорожньо-транспортної пригоди вказують на два зіткнення, не відповідають дійсності та не підтверджені належними та допустимим доказами.

Крім того, диспозиція ст. 286-1 КК сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого цією статтею, потрібно проаналізувати ті нормативно-правові акти, які унормовують правила безпеки руху й експлуатації транспорту, насамперед ПДР, для з`ясування, які саме порушення цих правил були допущені особою, котра керувала транспортним засобом у момент ДТП. При цьому належить ураховувати, що злочин, передбачений ст. 286-1 КК, є злочином із матеріальним складом, і обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є не будь-які з допущених особою порушень ПДР, а лише ті з них, які спричиняють (викликають, породжують) суспільно небезпечні наслідки, передбачені в частинах 1, 2 або 3 ст. 286-1 КК, тобто тільки такі порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків і, отже, перебувають із ними у причинному зв`язку.

Усі посилання сторони захисту на так звані недоліки фіксації обставин дорожньо-транспортної пригоди органом досудового розслідування не спростовують факту порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху та, як наслідок, вчинення зіткнення транспортних засобів, а також не зменшують вини обвинуваченого у такому порушенні, а отже не можуть бути визнані такими, що призводять до сумніву доказової бази щодо обвинувачення ОСОБА_4 .

При цьому, Верховний Суд неодноразово у своїх рішення зазначав, що чинний КПК України не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин чи елементів складу злочину на підставі сукупності непрямих доказів (стосовно цього елемента доказування), які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину чи елемент складу злочину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Доказування досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх доказів, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку, в якій діяла відповідна особа тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) винуватості особи (постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 грудня 2020 року (справа № 728/578/19, провадження № 51-3411 км 20), від 20 жовтня 2021 року (справа № 759/14119/17, провадження № 51-2274 км 21).

На думку суду, процесуальні документи, якими зафіксовано вчинення дорожньо-транспортної пригоди, в цілому відповідають вимогам складання таких документів, а тому беруться судом до уваги, як докази визнання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Щодо непогодження сторони захисту із висновком результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 1338/132, складеного о 21 год. 40 хв. 07.11.2021 відносно ОСОБА_4 , як допустимого доказу, суд зазначає наступне.

Захисник вказує на те, що згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення внесено 07.11.2021 о 23 годині 30 хвилин за № 0001229 за ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме щодо ДТП, що мала місце 07.11.2021 близько 20.20 год. на 213 км автодороги Київ-Одеса за участю водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , при якій загинув пасажир ОСОБА_7 . Отже, до внесення відомостей до ЄРДР у невідкладних випадках може бути проведений тільки огляд місця події (огляд місцевості, приміщення, речей та документів, а також огляд трупа). Разом з цим, захист звертає увагу на те, що медичний огляд водія ОСОБА_4 , згідно висновку № 1338/132 від 07.11.2021 проведено в КНП «Уманська центральна міська лікарня» в м. Умань, по вул. Шевченка, 50 о 21 годині 40 хвилин, тобто до внесення відомостей до ЄРДР.

Захисник вказує, що таким чином, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 1338/132, складеного о 21 годині 40 хвилин 07.11.2021 відносно ОСОБА_4 не відповідає вимогам КПК України, отриманий стороною обвинувачення в порядку, що не передбачений КПК України та не може бути використаний як доказ перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння.

Більше того, згідно протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_4 , який складено 07.11.2021 о 23 год. 40 хв., ОСОБА_4 фактично затримано 07.11.2021 о 21 годині 40 хвилин на 213 км автодороги Київ-Одеса, а оскільки ОСОБА_4 одночасно в один і той самий час не міг перебувати в різних місцях, а перебував і був затриманий слідчим в порядку ст. 208 КПК України на 213 км автодороги Київ-Одеса, тому також і з цих підстав вказаний висновок, на думку захисника, є недопустимим доказом. Висновок складено на бланку КНП «Уманська міська лікарня», а в п. 9 даного висновку вказано, що огляд проводився в КНП «Уманська центральна міська лікарня», це підтверджено у назві, яка мається на печатці цього медичного закладу, тобто результати такого огляду було оформлено на бланку медичного закладу, який на час огляду не існував, оскільки в ході реорганізації зазначеного медичного закладу 29.04.2021 було змінено найменування з КНП «Уманська міська лікарня» та КНП «Уманська центральна міська лікарня».

Також захисник звертає увагу суду на те, що медичний огляд ОСОБА_4 , за результатами якого складено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 1338/132, проводився о 21 годині 40 хвилин 07.11.2021 згідно Наказу МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 за № 1452/735, яким затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому, на думку сторони захисту, проведення такого медичного огляду ОСОБА_4 , у відповідності до вимог КПК України носить ознаки освідування, що передбачено ст. 241 КПК України. Разом з цим, проведення такого медичного огляду освідування ОСОБА_4 , що мало місце 07.11.2021, відбулося без винесення прокурором відповідної постанови, що підтверджується реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001229 від 07.11.2021, який доданий до обвинувального акту.

Також захист звертає увагу, що вказаний медичний огляд ОСОБА_4 відбувався на підставі направлення від 07.11.2021 інспектора взводу патрульної поліції в м. Умань УПП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_27 , який згідно Наказу Департаменту патрульної поліції України від 12.10.2020 за № 743 о/с на той перебував на посаді інспектора взводу патрульної поліції в м. Умань УПП в Черкаській області, а відповідно до вимог ст. 223 КПК України слідчі у кримінальному провадженні мають право проводити тільки слідчий чи прокурор. Оскільки лейтенант поліції ОСОБА_27 не є слідчим чи прокурором, а тому не може бути належною процесуальною особою для складання та направлення для проведення медичного огляду медичного освідування ОСОБА_4 , що мало місце 07.11.2021. Також захисник вказує, що при проведенні медичного огляду освідування ОСОБА_4 з метою фіксування результатів такого огляду не складався протокол у відповідності до вимог ч. 5 ст. 241 КПК України, який повинен відповідати вимогам ст. ст. 104-106 КПК України.

Захисник вказує, що результати такого огляду ОСОБА_4 виглядають сумнівними і не об`єктивними, оскільки відповідно до вказаного висновку у нього виявлено 2,2 проміле алкоголю в крові, а відповідно до висновку експерта № 05-3-08/3808 від 22.11.2021 у ОСОБА_4 виявлено 1,2 проміле алкоголю в крові, що є суттєвою різницею.

Згідно висновку експерта № 05-3-08/3808 від 22.11.2021 проведена судово-медична експертиза крові громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по матеріалам вказаного кримінального провадження, за результатами якої у крові ОСОБА_4 виявлено етанол в кількості відповідно 1.12 та 1.12 г/дм куб. (проміле). Згідно п. 1.1 вказаної експертизи «фабричний пакет з полімерного матеріалу розміром 9х13 см, закритий застібкою». В пакеті містилося два флакони з-під пеніциліну, кожний закритий гумовою пробкою, металевим ковпачком, обгорнутий папером та прозорим скотчем. Кожний флакон опечатаний зверху та з боку круглою печаткою «Лікар Єдина ОСОБА_29 » та мають однакові написи від руки чорнилом синього кольору: «КНП Уманськ. центр. міськ. лік. Направ. Кров на Етанол ОСОБА_4 , 1983 р.н. Кров взята 08.11.21 р. в 1.05 хв. протокол 133/1339 Л-р: ОСОБА_25 (особистий підпис)».

Вказана експертиза проведена на підставі постанови слідчого від 09.11.2021 про призначення судово-медичної експертизи, в якій вказано, що на підставі постанови прокурора про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи у ОСОБА_4 було відібрано біологічні зразки у виді крові. І в п. 4 вказаної постанови слідчий вказав, що в розпорядження експертів надати копію даної постанови та біологічний зразок (кров) відібраний у громадянина ОСОБА_4 .

Стороною обвинувачення долучено до судового провадження постанову прокурора від 07.11.2021 про відібрання зразків для проведення експертизи та протокол отримання зразків для експертизи від 08.11.2021. Як вказує захисник, вказана постанова прокурора не відповідає вимогам п. 1 ч. 5 ст. 110 КПК України, оскільки в ній відсутній час складання постанови. Згідно до протоколу отримання зразків для експертизи від 08.11.2021, у ОСОБА_4 в Уманській ЦРЛ за участю медичної сестри ОСОБА_26 відібрано зразки крові за допомогою шприца з вени лівої руки. Було відібрано 10 мл крові та поміщені в дві скляні ємкості, час складання протоколу 00 годин 15 хвилин, а лікар ОСОБА_28 не приймала участі у відібранні біологічних зразків крові ОСОБА_4 , в протоколі отримання зразків для експертизи від 08.11.2021 слідчий її не зазначає і її підпис відсутній. Крім цього, лікар ОСОБА_28 виходячи з документів, які надані до суду стороною обвинувачення, працює в Уманській центральній міській лікарні, яка розташована в м. Умань по вулиці Шевченка, 50, а медична сестра ОСОБА_26 , згідно до вказаного протоколу працює і відбирала зразки крові ОСОБА_4 в Уманській центральній районній лікарні, яка розташована в м. Умань по вулиці Білогрудівській, 2.

Під час судового розгляду стороною захисту були здобуті додаткові матеріали, а саме: належним чином завірені копія висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 1339/133, складеного в 01 год. 05 хв. 08.11.2021, згідно якого у ОСОБА_4 взята кров на етанол та забрана слідчим ОСОБА_30 , відбір біологічних зразків крові ОСОБА_4 проводився лікарем ОСОБА_28 в Уманській центральній міській лікарні, що підтверджується в п. 1.1 вищевказаного висновку експерта № 05-3-08/3808 від 22.11.2021.

Отже, як вказує сторона захисту, під час судово-медичної експертизи крові ОСОБА_4 досліджувалася його кров, що була відібрана у нього згідно висновку щодо результатів медичного огляду за № 1339/133, складеного о 01.05 год. 08.11.2021, а не на підставі постанови прокурора про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи у ОСОБА_4 та протоколу отримання зразків для експертизи, як стверджує сторона обвинувачення.

Захисник вказує, що вилучення біологічних зразків крові ОСОБА_4 було оформлено висновком щодо результатів медичного огляду за № 1339/133, проведеного о 01 год. 05 хв. 08.11.2021 згідно Наказу МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 за № 1452/735, яким затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Також висновок складений на бланку КНП «Уманська міська лікарня», а в п. 9 цього висновку вказано, що огляд проводився в КНП «Уманська центральна міська лікарня», що підтверджено назвою, яка мається на штампі цього медичного закладу, тобто результати такого огляду було оформлено на бланку медичного закладу, який на час огляду не існував.

Відібрання зразків, яке було оформлено висновком від 08.11.2021 за № 1339/133 чинним КПК України не передбачено, відібрання біологічних зразків для проведення експертизи на підставі постанови прокурора та оформляється протоколом отримання зразків для експертизи і такий протокол повинен відповідати вимогам ст. ст. 104-106 КПК України, а така постанова вимогам ст. 110 КПК України.

Більше того, сама сторона обвинувачення стверджує, що відібрання біологічних зразків крові ОСОБА_4 проводилася на підставі постанови прокурора від 07.11.2021 про відібрання зразків для проведення експертизи та протоколу отримання зразків для експертизи від 08.11.2021, і на підтвердження цього долучила вказані документи як докази до матеріалів судового провадження.

Як підставу визнання зазначеного доказу недопустимим, захисник вказує, що Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 не поширюється на проведення судово-медичної та судово-психіатричної експертизи.

Захисник також звертає увагу, що у п. 1.2 висновку експерта № 05-3-08/3808 від 22.11.2021 експерт зазначає, що йому надано копію протоколу отримання зразків для проведення експертизи, однак у постанові про призначення судово-медичної експертизи від 09.11.2021 слідчий надає в розпорядження експертів тільки копію цієї постанови та біологічний зразок (кров) відібраний у ОСОБА_4 , тобто експерт під час проведення судово-медичної експертизи від 22.11.2021, всупереч вимозі ч. 4 ст. 69 КПК України, використав матеріал (документ), який не був йому наданий слідчим.

Таким чином, сторона захисту вважає, що під час проведення судово-медичної експертизи від 22.11.2021 за № 05-3-08/3808 використовувались біологічні зразки крові ОСОБА_4 , які отримані в неналежний процесуальний спосіб, не передбачений вимогам кримінально-процесуального закону і тому біологічні зразки крові ОСОБА_4 є неналежним доказом, оскільки стороною обвинувачення отримані в порушення вимог КПК України.

Проаналізувавши позицію сторони захисту та надавши їм оцінку, суд приходить до такого висновку.

Гарантією виконання органом досудового розслідування вимог ст.9 КПК України є використання всіх джерел доказування, збирання та закріплення кожного доказу у суворій відповідності з вимогами кримінально-процесуального закону. Порушення вимог закону при отриманні доказу виключає використання останнього, оскільки відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.1997 «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина», згідно з ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом. У зв`язку з цим, судам при розгляді кожної справи необхідно перевіряти, чи були докази, якими органами попереднього слідства обґрунтовують висновки про винність особи у вчиненні злочину, одержані відповідно до норм КПК України. Якщо буде встановлено, що ті чи інші докази були одержані незаконним шляхом, суди повинні визнавати їх недопустимими і не враховувати при обґрунтуванні обвинувачення у вироку.

Крім того, суд зазначає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, що встановлено ст.22 КПК України.

Розглядаючи питання забезпечення дотримання гарантії змагальності сторін у контексті експертних висновків, ЄСПЛ неодноразово висловлював свою позицію та сформував відповідну практику.

Так, у справі «Матиціна проти росії» Європейський суд вказав, що зазвичай не є завданням ЄСПЛ визначати, чи є певний експертний висновок, наданий суду, достовірний. За певними виключеннями, загальне правило полягає у тому, що національний суддя має широкі межі розсуду у виборі між суперечливими висновками експертів і визначенні того, який він або вона вважає послідовним і надійним.

Суд зазначає, що відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких, зокрема, суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно зі ст.94 КПК України суд оцінює з точки зору достовірності, належності чи допустимості кожний доказ (фактичні дані), а не джерело доказів (зокрема, документ).

Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

У контексті такого елементу допустимості доказів як належний процесуальний порядок отримання доказів, суд додатково звертає увагу, що метою встановлення та дотримання такого порядку є насамперед (1) унеможливлення істотного порушення прав і свобод людини в ході збирання (отримання) доказів та (2) забезпечення достовірності отриманих фактичних даних.

Постановою прокурора Уманської окружної прокуратури ОСОБА_18 від 08.11.2021, у зв`язку з тим, що під час проведення медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_4 виявлено 2,2 проміле алкоголю в крові, було зобов`язано відібрати зразки крові у ОСОБА_4 та згідно відповідного протоколу від 08.11.2021 слідчим ВР ЗСТ СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_31 08.11.2021 в 00.15 год. в приміщенні Уманської ЦРЛ за участю медичної сестри ОСОБА_26 було відібрано 10 мл крові для проведення судової експертизи.

У висновку експерту № 05-3-08/3808, зазначено, що на підставі постанови саме слідчого ОСОБА_22 від 09.11.2021 б/н було проведено судово-медичну експертизу крові ОСОБА_4 . Зразки крові останнього, експерту були передані офісним службовцем у фабричному запакованому пакеті і знаходилися у двох флаконах під № 1 та № 2 в кількості по 6 та 4 мл, тобто разом 10 мл. Також у висновку експерта зазначено, що кров була взята 08.11.2021 о 01.05 год., медичні працівники медична сестра ОСОБА_26 , лікар ОСОБА_28 .

Згідно наданого стороною захисту висновку КНП «Уманська міська лікарня» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, вказаний висновок складено 08.11.2021 о 01 годині 05 хвилин за № 1339/133 та за підписом лікаря ОСОБА_28 . У висновку зазначено про те, що слідчим ВРЗСТУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_31 був направлений на огляд водій ОСОБА_4 , якого було оглянуто та взято кров на етанол, яка забрана слідчим ОСОБА_32 . Будь-якої іншої інформації вказаний висновок не містить.

Тобто, аналізуючи зазначені документи, суд приходить до висновку про наявність неточності лише в частині часу відібрання зразків крові, а саме, згідно протоколу слідчого відібрання зразків відбувалося 08.11.2021 в 00.15 хв., а згідно висновку експерта та висновку медичного огляду така подія відбувалася 08.11.2021 о 01.05 хв. Також існує невідповідність у назві лікарні, а саме слідчим в протоколі вказано Уманська ЦРЛ, а у документах медичної установи зазначено, що огляд для відібрання зразків проводився в Уманській ЦМЛ. При цьому, суд звертає увагу, що всі інші дані вказаних документів щодо відібрання зразків відповідають один одному, а саме на підставі чого було відібрано зразки крові, ким ОСОБА_4 був направлений для такої процедури, прізвище медичного працівника медсестри, який безпосередньо проводив процедуру відібрання зразків, а також кількість відібраної крові та її розміщення у двох скляних ємкостях.

Разом з цим, слід зазначити, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння за № 1339/133 від 08.11.2021, на який посилається захисник, є окремим внутрішнім документом медичної установи, який був складений самостійно медичним працівником не в порядку, передбаченому КПК України, без участі слідчого, даний документ не використовувався при проведенні судово-медичної експертизи від 22.11.2021 та містить відомостей щодо відібрання будь-яких інших зразків, відмінних від тих, що зазначені в протоколі слідчого від 08.11.2021, а тому не спростовує факту відібрання слідчим саме тих зразків, які в подальшому були використані експертом.

Крім того, суд звертає увагу, що посилання захисника про те, що стан сп`яніння обвинуваченого у цій справі не підтверджується допустимими доказами, оскільки при складанні висновку допущено порушення відповідної Інструкції, є помилковим, оскільки такий нормативно-правовий акт не регулює питання доказування у кримінальному провадженні та не виключає можливість встановлення судом факту перебування особи у момент вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, у стані алкогольного чи іншого сп`яніння шляхом дослідження всієї сукупності доказів, а не виключно результатами відповідного огляду.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03.12.2019 року у справі № 571/1436/15-к, де зазначено, що нормативні акти щодо виявлення ознак сп`яніння прийняті відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законів України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними». Отже, ці нормативно-правові акти не регулюють питання доказування в кримінальному провадженні та не виключають можливість встановлення судом факту перебування особи в момент вчинення злочину у стані алкогольного чи іншого сп`яніння шляхом дослідження всієї сукупності доказів, а не виключно результатами відповідного огляду.

Крім того, норми кримінального процесуального законодавства не передбачають необхідності доведення факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння якимось певним видом доказів. Зазначені обставини підлягають доказуванню і оцінці, виходячи з положень статей 84, 92, 94 КПК, шляхом дослідження і оцінки всієї сукупності доказів, зокрема і показань свідків. До такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 643/20474/15-к від 11.02.2020.

Таким чином, суд не вбачає підстав для визнання недопустимим доказом висновку експерта № 05-3-08/3808 від 22.11.2021.

На думку суду, зібрані у справі докази, які узгоджуються між собою як окремо, так і в сукупності, повністю підтверджують факт перебування обвинуваченого ОСОБА_4 в момент вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Так, судом враховуються показання свідка ОСОБА_10 , який будучи попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, чітко зазначив, що безпосередньо після ДТП водій легкового автомобіля «Volkswagen» ОСОБА_4 був із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме хитка хода, нечітка мова, характерна поведінка. Підстав сумніватися в правдивості й достовірності показань вказаного свідка у суду немає.

Також перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння, поза розумним сумнівом підтверджується висновком КНП «Уманська міська лікарня» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1338/132, складеному 07 листопада 2021 року, що міститься у матеріалах кримінального провадження.

Так, відповідно до п. 7 ч. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, убачається, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно п. 8 ч. 1 вказаної Інструкції, у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до вимог п.п. 9, 15-19 розділу ІІІ вказаної інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який також вноситься до акту медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акту медичного огляду у якому, серед іншого, зазначаються ознаки сп`яніння особи, що безпосередньо виявлені та встановлені лікарем, результати використання технічних засобів, висновок лікаря.

При цьому суд зазначає, що вимоги відомчих нормативних актів МОЗ України та МВС України не регулюють питання доказування в кримінальному провадженні та не виключають можливість встановлення судом факту перебування особи в момент вчинення злочину у стані алкогольного чи іншого сп`яніння шляхом дослідження всієї сукупності доказів.

На думку суду, наявність вищезазначених судом невідповідностей, тобто незначної похибки у часі проведення огляду обвинуваченого та відібрання у нього зразків крові, та неточна назва медичного закладу, не може вплинути на підтвердження того факту, що на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння. При проведенні усіх необхідних процедур для встановлення перебування ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння під час ДТП останній був присутнім, ставив свої підписи, а тому суд вважає, що висновок щодо результатів медичного огляду є належним доказом у справі. При цьому процедура відібрання зразків крові, яка була зафіксована з певними недоліками, загалом не містила таких істотних порушень, що ставили б під сумнім загальні висновки щодо стану сп`яніння.

За вказаних обставин, суд відхиляє посилання сторони захисту на те, що докази, надані стороною обвинувачення, не відповідають вимогам КПК та мають бути визнаними недопустимими.

Таким чином, суд приходить до переконання, що органом досудового розслідування дотримано загальні вимоги чинного законодавства при збиранні доказів у вказаному кримінальному провадженні.

З огляду на вищевикладене, протокол огляду місця події з додатком у виді план-схеми ДТП, протоколи проведення слідчого експерименту з планами-схемами, висновок щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують уважність та швидкість реакції, постанова про призначення судової авто-технічної експертизи та висновок експерта є достовірними і цілком належними та допустимими доказами.

В постанові Верховного Суду від 28 січня 2020 року у справі № 359/7742/17 зазначено, що вирішуючи питання про застосування правил ст. 87 КПК України до наданих сторонами доказів, Верховний Суд виходить з того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 31.08.2022 у справі №756/10060/17 констатувала, що імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини заборони катування й нелюдського поводження (ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 1 ст. 28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу (п.«с» ч.3 ст.6 Конвенції, ст. 59 Конституції України), на участь у допиті свідків (п.«d» ч.3 ст.6 Конвенції), права людини на повагу до свого приватного життя, недоторканність житла (ст.8 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч.1 ст.63 Конституції України).

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Бочаров проти України» (п. 45), Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє підтвердження та повністю доведена в ході судового розгляду кримінального провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 286-1 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 має вік 40 років, осудний, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працевлаштований, на обліку та під наглядом у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та не має судимості, за місцем проживання характеризується позитивно, а саме проживає разом з дружиною та дітьми, спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, товариський, стриманий, врівноважений, дисциплінований, приймає активну участь в громадській діяльності села.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до загальних засад призначення покарання законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, а також з урахуванням всіх обставин справи та беручи до уваги дані, що характеризують особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, але вчинив кримінальне правопорушення керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого настала смерть потерпілого, суд вважає, що в даному випадку виправлення ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання в межах санкції ч.3 ст. 286-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, що на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що інші види покарання не будуть мати впливу на виправлення ОСОБА_4 і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.01.2022 було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Оскільки строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, обраного відносно ОСОБА_4 на досудовому розслідуванні, закінчився 08.02.2022, під час судового розгляду запобіжний захід щодо ОСОБА_4 судом не продовжувався та сторонами кримінального провадження клопотання про обрання судом запобіжного заходу щодо обвинуваченого не заявлялись, суд не вбачає підстав для його застосування до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання слід рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 на виконання вироку.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.

У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/124-21/13472-ІТ від 29.12.2021 у розмірі 2745 гривень 92 копійки; експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/124-21/13473-ІТ від 24.12.2021 у розмірі 2745 гривень 92 копійки; судової транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/124-21/475-ІТ від 24.01.2022 у розмірі 2745 гривень 92 копійки та судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/124-22/817-ІТ від 26.01.2022 у розмірі 1372 гривні 96 копійок, які підлягають стягненню з обвинуваченого за правилами ст. 124 КПК України, оскільки вони витрачені на доведення його вини.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-370, 373, 374, 393 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 на виконання вироку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 судом не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 , рнокпп НОМЕР_4 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта та проведення експертиз у розмірі 9610 (дев`ять тисяч шістсот десять) гривень 72 копійки.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази:

- автомобіль «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває на зберіганні на території ТСЦ 7142 МВС України за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Степана Бандери, 12, - повернути ОСОБА_33 за належністю;

- автомобіль «DAF FT 85 CF 430», реєстраційний номер НОМЕР_3 , напівпричеп «МЕТАСО SD 334», реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути ОСОБА_10 за належністю.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1