ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2023 року місто Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним від 14 грудня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, Херсонської області, українець, громадянина України, раніше не судимого, з середньо освітою, не одруженого, на утриманні ніхто не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 Кримінального кодексу України,

встановив:

відповідно до угоди про визнання винуватості від 14 грудня 2023 року, укладеної між прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , та обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується та. визнає себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України, а саме у завідомо неправдивому повідомленні прокурора про вчинення кримінального правопорушення, поєднане з обвинуваченням осіб в особливо тяжкому злочині, а також у завідомо неправдивому показанні потерпілого, наданому органу, що здійснює досудове розслідування, поєднані з обвинуваченням у особливо тяжкому злочині.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.05.2023 о 11.19 год. курсант ЗВП-11 навчальної групи 3 навчального курсу відділення підготовки Військового коледжу ОСОБА_6 перебуваючи у приміщенні 3 відділення КНП ЛОР «ЛОКПЛ», що знаходиться за адресою: вул. Кульпарківська, 95, м. Львів, Львівська область, будучи у встановленому законом порядку попередженим прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіон про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення згідно ст. 383 КК України, маючи злочинний намір, направлений на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину відносно нього, діючи умисно, в порушення вимог вищевказаного законодавства, під запис при складанні протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) повідомив вказаного прокурора про те, що в період з січня по лютий 2023 року під час перебування у приміщенні казарми 3 навчального курсу ІНФОРМАЦІЯ_2 , що адресою: АДРЕСА_3 , його однокурсники вчиняли стосовно нього протиправні дії сексуального характеру без його добровільної згоди.

У той же день, на підставі вказаного протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 03.05.2023 Львівською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Західного регіону у Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження №0000005, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.

11.05.2023 у зв`язку із встановленням нових обставин у кримінальному провадженні №0000005 кримінальне правопорушення з ч. 1 ст. 152 КК України перекваліфіковано на ч. З ст. 152 КК України.

Однак, у ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000005 від 03.05.2023 встановлено відсутність подій вчинення курсантами ІНФОРМАЦІЯ_2 протиправних дій сексуального характеру стосовно курсанта ОСОБА_4 , тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України, яке відноситься до особливо тяжких злочинів, чим останній вчинив завідомо неправдиве повідомлення прокурору про вчинення кримінального правопорушення, поєднаного з обвинуваченням осіб в особливо тяжкому злочині, що передбачено ч.2 ст.383 КК України.

Окрім цього, Курсант ЗВП-11 навчальної групи 3 навчального курсу відділення підготовки Військового коледжу ОСОБА_4 у ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000005 від 03.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 152 КК України, після завідомо неправдивого повідомлення прокурору про вчинення кримінального правопорушення, поєднаного з обвинуваченням осіб в особливо тяжкому злочині, отримавши пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, тобто, маючи, відповідно до ст. 55 КПК України, статус потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, 05.05.2023 в період часу з 13:25 год. по 16:51 год., перебуваючи у приміщенні 3 відділення КНП ЛОР «ЛОКПЛ», що знаходиться за адресою: вул. Кульпарківська, 95, м. Львів, Львівська область, будучи належним чином попередженим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, згідно ст. 384 КК України, що засвідчено власним підписом, розуміючи неправдивий характер свого повідомлення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, в порушення вимог вищевказаного законодавства, в ході проведення допиту потерпілого за участю захисника адвоката ОСОБА_4 надав старшому слідчому в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області, неправдиві відомості про обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення, які не відповідають дійсності, що мають значення для відповідного кримінального правопорушення, а саме про те, що у період з січня по березень 2023 року курсанти 3 навчального курсу відділення підготовки ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у кімнаті для вмивання та спальному приміщенні, які знаходяться на 3 поверсі З навчального курсу вказаного Військового коледжу за адресою: АДРЕСА_3 , вчиняли відносно нього групою осіб протиправні дії сексуального характеру, пов`язані із анальним проникненням в тіло з використанням геніталій, без добровільної згоди останнього, вказавши у своїх показах час, місце, спосіб вчинення щодо нього вказаних протиправних дій Тоді ж, ОСОБА_4 будучи належним чином ознайомленим із положенням ст. 384 КК України щодо кримінальної відповідальності за дачу завідомо неправдивих показань, продовжуючи свої неправомірні дії, спрямовані на надання завідомо неправдивих показань, ознайомившись зі змістом протоколу допиту потерпілого за участь його захисника адвоката, підписав його, чим надав органу, що здійснює досудове розслідування завідомо неправдиве показання потерпілого, поєднані з обвинуваченням у особливо тяжкому злочині.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.2 статті 384 КК України, оскільки він надав завідомо неправдиві показання потерпілого органу, що здійснює досудове розслідування, поєднані з обвинуваченням в особливо тяждкому злочині.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК, у підготовчому судовому засіданні суд, зокрема має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього кодексу.

В угоді про визнання винуватості визначено наступні істотні обставини, які враховані прокурором при вирішенні питання про її укладення, а саме: беззастережне визнання ОСОБА_6 своєї винуватості в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях та сприянні розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин кримінального правопорушення.

Згідно з угодою, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття. Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до укладеної угоди, ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень в обсязі повідомленої йому підозри та зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі висунутого обвинувачення у судовому провадженні.

На підставі наведеного вище, сторони угоди погодились запропонувати суду призначити ОСОБА_4 узгоджене основне покарання: за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.На підставі ст. 70 КК України визначати остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки. При цьому, сторони погодили клопотати перед судом про призначення ОСОБА_4 відповідно до ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Прокурор в судовому засіданні угоду підтримав, вказав на її відповідність вимогам КПК, добровільність укладення, належність кримінального правопорушення до числа тих, щодо яких законом передбачена можливість укладення угод про визнання винуватості, а також, що існують достатні фактичні дані для визнання обвинуваченим своєї винуватості у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, яка підтверджується сукупністю зібраних під час досудового розслідування доказів. Зазначив, що умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, повідомив про відсутність потерпілих та шкоди, завданої інкримінованим обвинуваченому кримінальним правопорушенням.

ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що в повному обсязі розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, зазначеним в угоді, беззастережно визнає свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях та щиро розкаюється, просив суд затвердити угоду. Зазначив, що повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження. Повідомив, що укладення угоди про визнання винуватості її сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник в судовому засіданні просила затвердити укладену угоду, вказавши, що її умови відповідають вимогам законодавства, а її укладення є добровільним.

Відповідно до наведеного вище та обставин пред`явленого обвинувачення, кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 КК, відповідно до ст.12 КК, відноситься до нетяжких злочинів.

За п.1 ч. 4 ст. 469 КПК, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів без будь-яких умов.

Судом встановлено, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості від 14 грудня 2023 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Не встановлено обставин, які б могли свідчити, що умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Укладена угода не має преюдиціального значення для кримінальних проваджень щодо будь-яких інших осіб.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, які полягають у своєчасному розкритті злочинів, а відтак затвердження угоди у даному провадженні забезпечить справедливе та в розумні строки вирішення кримінальної справи при мінімальних витратах державних ресурсів.

Встановлено, що сторонам угоди відомо та зрозуміло, що відповідно до вимог статті 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості для прокурора і підозрюваного є обмеження їх права на оскарження вироку, згідно з положеннями частини 4 статті 394 та частини 3 статті 424 КПК України, а для підозрюваного - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України. В угоді сторонами обумовлено також і наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Суд вважає, що укладена угода відповідає нормам КК України та інтересам суспільства і в частині узгодженого покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, є пропорційним та достатнім, сторони узгодили покарання у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Згідно з частиною 5 статті 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Питання призначення покарання суд вирішує також з урахуванням мети покарання, як такої, що включає не лише кару, а й виправлення засуджених, та запобігання вчиненню злочинів як засудженими, так і іншими особами, відповідно до норм статті 50 КК.

Відтак, суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання, що є виключно судовою дискрецією у кримінальному судочинстві і охоплює повноваження суду, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні даної угоди, передбачених частиною 7 статті 474 КПК, а тому дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого про повне розуміння нею ним процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого йому обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, беручи до уваги особу обвинуваченого, відсутність судимості, відсутність даних про перебування на обліку у лікаря нарколога та психіатра, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд дійшов висновку про необхідність її затвердження, шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання у виді обмеження волі На підставі ст.75 КК України, слід звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробувальним терміном та покладення обов`язків, передбачених п.п.1,2 ст.76 КК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11 травня 2023 року на тактичні військові штани в піксель зеленого кольору та ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27 червня 2023 року на мобільний телефон марки «Samsung А30», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із вставленою сім-картою мобільного оператора «ВФ Україна» НОМЕР_3 скасувати.

Питання речових доказів по справі вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.374, 468, 469, 472-475 КПК України , суд -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 14 грудня 2023 року, укладену між прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000005 про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.383, ч.2 ст.384 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання:

- за ч. 2 ст. 383 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 2 ст. 384 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та призначити йому іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11 травня 2023 року на тактичні військові штани в піксель зеленого кольору.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27 червня 2023 року на мобільний телефон марки «Samsung А30», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із вставленою сім-картою мобільного оператора «ВФ Україна» НОМЕР_3 .

Речові докази по справі:

-тактичні військові штани в піксель зеленого кольору - повернути ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон марки «Редмі 9С» ІМЕІ1: НОМЕР_4 ; ІМЕІ2: НОМЕР_5 - повернути ОСОБА_8 ;

- мобільний телефон марки «Ксіомі редмі нот 11 Про» ІМЕІ1: НОМЕР_6 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 - повернути ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон марки «Ксіомі редмі нот 11 Про» ІМЕІ1: НОМЕР_8 , ІМЕІ2: НОМЕР_9 - повернути ОСОБА_9 ;

- мобільний телефон марки «Айфон 11», ІМЕІ1: НОМЕР_10 , ІМЕІ2: НОМЕР_11 - повернути ОСОБА_10 ;

- мобільний телефон марки «Samsung А30», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , із вставленою сім-картою мобільного оператора «ВФ Україна» НОМЕР_3 - повернути ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон марки «Айфон 8» ІМЕІ: НОМЕР_12 , із вставленою сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_13 - повернути ОСОБА_4 ;

- медичну карту № 2498/23 від 03.04.2023 стаціонарного хворого ОСОБА_4 - повернути до КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня».

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК та з урахуванням обмежень, визначених частиною 2 статті 473 КПК.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 КПК, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Роз`яснити, що умисне невиконання угоди засудженим є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1