Справа № 573/2476/23
Провадження №1-кп/573/28/24
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2024 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопілля кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 06 жовтня 2023 за № 0000159 по обвинуваченню

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , із професійно-технічною освітою, приватний підприємець, одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2013 р.н., ОСОБА_8 , 2011 р.н., на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуваючого, не особа з інвалідністю, згідно ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

30.09.2023 близько 18:00 год. ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_3 . Перебуваючи в приміщенні загального коридору поряд із кімнатою АДРЕСА_4 , в якій мешкає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 на ґрунті тривалих неприязних відносин виникла словесна сварка. У ході словесної сварки у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_4 , 30.09.2023, близько 18:00 год., перебуваючи в приміщенні загального коридору гуртожитку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 поруч із кімнатою № 34, наніс ОСОБА_5 два удари кулаком правої руки в область губ з лівої сторони та один удар кулаком лівої руки в область правого ока, спричинивши ОСОБА_5 наступні тілесні ушкодження: в ділянці правого ока нижньої повіки синець неправильної овальної форми розміром 3,4 х 2,6 см, фіолетового кольору та в ділянці нижньої губи зліва на слизовій, синець неправильної овальної форми розміром 3,6 х 2,1 см, які за ступенем тяжкості оцінюються як легкі тілесні ушкодження.

Спричиняючи тілесні ушкодження ОСОБА_5 , ОСОБА_4 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання, тобто вчинив кримінальний проступок з прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, дав покази, які відповідають фактичним обставинам, викладеним в обвинувальному акті та описовій частині вироку. Пояснив, що в кінці вересня 2023 року у вечірній час він перебував за адресою: АДРЕСА_3 , та зайшов на секцію першого поверху, де проживала його колишня теща ОСОБА_10 . Перебуваючи у приміщенні загального коридору секції він зустрів ОСОБА_5 , який штовхнув його у плече та між ними на ґрунті тривалих неприязних відносин виникла словесна сварка. У ході словесної сварки, він наніс ОСОБА_5 два удари кулаком правої руки в область губ з лівої сторони та один удар кулаком лівої руки в область правого ока, завдавши йому тілесні ушкодження. У вчиненому розкаюється.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що обвинувачений, потерпілий та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій. Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого, потерпілого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу ОСОБА_4 , суд прийшов до висновку, що винуватість останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку суду, доведена повністю.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд на підставі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості скоєного ним правопорушення, яке є кримінальним проступком, його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї, його матеріальний стан, тощо.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно із ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що згідно ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, з урахуванням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який згідно ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуваючий, не особа з інвалідністю, приватний підприємець, має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2013 р.н., ОСОБА_8 , 2011 р.н.

При обранні виду та міри покарання для ОСОБА_4 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Таким чином, враховуючи сукупність зазначених вище обставини, з урахуванням особи винного, його відношення до скоєного, суд прийшов до висновку, що за вчинення останнім кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, призначене в межах санкції статті у виді штрафу.

На думку суду, призначення покарання обвинуваченому забезпечить виконання завдань кримінального судочинства та слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст. 2 КПК України.

Процесуальні витрати, речові докази та цивільний позов у провадженні відсутні.

Під час досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у рамках даного кримінального провадження не обирався. За результатами судового розгляду кримінального провадження підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд також не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя