ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0000476 від 23.10.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Дніпропетровську, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

19.11.2015 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.187 КК України, до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст.71 КК України, частково приєднано невідбутий строк покарання у вигляді одного року позбавлення волі за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.01.2012 року, до відбуття призначеного покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання покарання за цим вироком поглинути покаранням призначеним за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.06.2015 року та призначено покарання у вигляді 9 років позбавлення волі конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.02.2016 року вирок змінено та визнано засудженим до 8 років позбавлення волі, на підставі ст.70 КК України, приєднано 1 рік позбавлення волі за вироком від 08.06.2015 року, призначено покарання у вигляді 9 років позбавлення з конфіскацією майна;

01.02.2018 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.187 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно ст.71 КК України частково приєднане невідбуте покарання за вироком суду від 13.01.2012, до відбуття покарання 6 років позбавлення волі згідно ст. 70 КК України шляхом поглинання покарання від 19.11.2015, який змінено ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.02.2016, призначено до відбування покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацію всього майна.18.10.2019 року звільнено по відбуттю строку покарання;

15.02.2023 року Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч.2 ст.125 КК України до покарання 1 рік позбавлення полі, на підставі ст.75, 76 КК України звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 15 червня 2023 року за ч.3 ст.357, ч.4 ст.358, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України, до обмеження волі строком на 1 рік 3 місця.

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження, які брали участь у судовому засіданні

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

22.10.2023 року приблизно о 09 годин 00 хвилин, ОСОБА_3 знаходився поблизу пункту прийому металобрухту, розташованого поблизу будинку № 69 по вулиці Янтарній у місті Дніпрі, де побачив раніше знайомого йому чоловіка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого при собі був мобільний телефон марки «Samsung J6» червоного кольору.

У цей час у ОСОБА_3 раптово виник протиправний намір направлений на шахрайство, тобто на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно, а саме мобільним телефоном, що перебував у користуванні ОСОБА_5 .

Далі, ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний намір, направлений на заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і свідомо бажаючи їх настання, шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 , під вигаданим приводом здійснення дзвінка, попросив останнього дати йому мобільний телефон марки «Samsung J6» червоного кольору, який належить та яким користувався ОСОБА_5 , при цьому пообіцявши повернути його, одразу після телефонної розмови. В свою чергу, ОСОБА_5 , не будучи обізнаним про дійсні протиправні наміри ОСОБА_3 , довіряючи йому та не маючи сумнівів у правдивості його слів, погодився та добровільно передав йому свій мобільний телефон марки «Samsung J6» червоного кольору, вартістю 2940 грн. 00 коп., попросивши ОСОБА_3 зачекати поки останній вийде з приміщення пункту прийому металобрухту, після чого віддати мобільний телефон ОСОБА_5 .

В подальшому, доводячи свій протиправний намір до кінця,

ОСОБА_3 , отримавши від потерпілого ОСОБА_5 вищевказаний мобільний телефон марки «Samsung J6» червоного кольору та дочекавшись доки останній зайде до приміщення пункту прийому металобрухту, заздалегідь не маючи наміру повертати вищезазначений мобільний телефон ОСОБА_5 утримуючи його при собі, відійшов за межі пункту прийому металобрухту, розташованого біля будинку № 69 по вулиці Янтарній у місті Дніпрі та зник у невідомому напрямку, тим самим заволодівши чужим майном шляхом зловживання довірою та у подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому

ОСОБА_5 майнову шкоду у розмірі 2940 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і пояснив, що 22.10.2023 року, знаходячись поблизу пункту прийому металобрухту, розташованого поблизу будинку № 69 по вулиці Янтарній у місті Дніпрі, побачив знайомого ОСОБА_5 , у якого був мобільний телефон та використовуючи довірливі стосунки з останнім попросив зателефонувати з його телефону пообіцявши повернути, у зв`язку з чим ОСОБА_5 надав йому телефон, після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись майном на власний розсуд та здав його до ломбарду.

Потерпілий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив розглянути справу у його відсутність. З урахуванням того, що у відсутність потерпілого можливо встановити всі фактичні обставини справи, справу розглянуто у його відсутність.

За таких обставин, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, матеріали, що характеризують обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до нетяжких злочинів, особу винного, який раніше судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено, визнання обвинуваченим своєї вини не є обставиною, яка пом`якшує покарання..

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_3 та попередженню нових злочинів.

Більш м`яке покарання призначити неможливо, оскільки обвинувачений раніше неодноразово судимий, вчинив злочин під час відбування покарання за вироком суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 260,00 грн.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Дніпровського апеляційного суду від 15 червня 2023 року за ч.3 ст.357, ч.4 ст.358, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України, шляхом його перерахування, відповідно до статті 72 КК України, з розрахунку - одному дню позбавлення волі, відповідають два дні обмеження волі,- остаточно визначити покарання у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Речові докази: диск з відео файлами - зберігати в кримінальному провадженні, мобільний телефон «Samsung J6» червоного кольору, що переданий потерпілому - залишити потерпілому.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави, судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи у сумі 260,00 грн.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6