Провадження № 1-кс/201/4171/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого в ОВС 3 відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування №0000149 від 22.02.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що на початку лютого 2023 року (більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянкою України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалася приблизно о 04 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, з метою переслідування своїх корисних інтересів та маючи злочинний умисел на зайняття посади у незаконному органі влади, створеному в «ЛНР», та реалізуючи вказаний злочинний умисел, вступила у злочинну змову з окупаційними військами російської федерації та представниками так званої «ЛНР», та отримавши від них пропозицію зайняти посаду «начальника управления образования администрации г. Рубежное ЛНР» (мовою оригіналу), в порушення вимог Конституції України та Законів України добровільно, умисно погодилася на вказану пропозицію.

Здійснюючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 на початку лютого 2023 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не надалось можливим, будучи громадянкою України, перебуваючи на території м. Рубіжне Луганської області, зі своїх особистих мотивів та бажання зайняти посаду у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, погоджуючись на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора російської федерації та представників незаконних збройних формувань так званої «ЛНР» умисно, добровільно зайняла посаду «начальника управления образования администрации г. Рубежное ЛНР» (мовою оригіналу), в органі, створеному на тимчасово окупованій території, де діє окупаційна адміністрація держави-агресора.

31 травня 2023 року відповідно до вимог ст. ст. 40, 42, 111, 133, 135, 137, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням м. Рубіжне Сєвєродонецького району Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, 24.05.2023 в газеті «Урядовий кур`єр» №103 (7501), яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та 24.05.2023 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора в установленому законом порядку, було здійснено виклик ОСОБА_4 для участі у слідчих діях.

Крім того, 31.05.2023 в газеті «Урядовий кур`єр» №108 ( НОМЕР_1 ), яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та 31.05.2023 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора в установленому законом порядку, було здійснено повторний виклик ОСОБА_4 для участі останньої у слідчих діях.

Жодного разу у призначений час підозрювана ОСОБА_4 у призначене місце не з`явилася, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована квартира загальною площею 48,6 кв.м. розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, згідно із відповіддю на доручення від 18.05.2022, яка надійшла з 1 відділу ГВ ЗНД 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях встановлено, що громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є клієнтом АТ «Державний ощадний банк України» ( юридична адреса: 01001, Україна, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г) та АТ КБ «Приватбанк» (ІПН 21, МФО 305299, юридична адреса м. Київ, вул. Грушевського, 1Д (фактична адреса м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30).

Слідчий надав суду заяву з проханням розглядати клопотання без його участі та задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до наступного.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, у зв`язку з тим, що існує реальна загроза зміни та приховування вказаного майна шляхом зміни його власника, з метою забезпечення арешту майна суд приходить до висновку що розгляд даного клопотання необхідно здійснити без участі власника цього майна підозрюваної у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та її захисників, представників.

Згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України - Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 5 ст. 111-1 КК України, зазначене кримінальне правопорушення карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Приписами ч. 5 ст. 173 встановлено, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення в межах якого здійснюється досудове розслідування, а також те, що ч. 5 ст. 111-1 КК України за якою підозрюється ОСОБА_4 передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, у зв`язку із чим клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Аналізуючи наведене вважаю, що надані слідчою матеріали підтверджують наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000149 від 22.02.2023:

-на нерухоме майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - квартиру загальною площею 48,6 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-на банківські рахунки та грошові кошти, що на них знаходяться та належать громадянці України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які відкриті в АТ «Державний ощадний банк України» ( юридична адреса: 01001, Україна, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г), із забороною здійснення видаткових операцій;

-на банківські рахунки та грошові кошти, що на них знаходяться та належать громадянці України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які відкриті в АТ КБ «Приватбанк» (ІПН 21, МФО 305299, юридична адреса м. Київ, вул. Грушевського, 1Д (фактична адреса м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 30), із забороною здійснення видаткових операцій.

Заборонити розпоряджатися, користуватися та відчужувати вказане нерухоме майно та рахунки на час досудового розслідування та судового розгляду у даному кримінальному провадженні.

Строк оскарження ухвали протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1