В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/609/23

Провадження № 1-кп/348/90/24

19 лютого 2024 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Надвірна Івано-Франківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із повною загальною середньою освітою, неодруженого, який офіційно не працює, раніше судимий вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29.07.2021 за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.3. ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

інші учасники: прокурор ОСОБА_4 ,

захисник: ОСОБА_5

встановив:

14.01.2023 приблизно о 08.45 годині ОСОБА_3 перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , умисно, з корисливого мотиву, в умовах воєнного стану, таємно викравгаманець темно-коричневого кольору, де знаходилися гроші у розмірі 5000,00 гривень, який належить ОСОБА_6 , внаслідок чого потерпілій було завдано майнову шкоду у розмірі 5250,00 гривень. Такими діями, ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а саме злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинуваченийвизнав свою вину, щиро розкаявся. У судовому засіданні дав такі показання. 14.01.2023 приблизно о 15.00-16.00 годині він прийшов до сусідки в гості. З потерпілою був в добрих стосунках, вона його сама впустила. Коли потерпіла ненадовго вийшла, обвинувачений знайшов її гаманець і вкрав його. Коли потерпіла повернулася обвинувачений випив каву, трохи ще посидів в неї і пішов. Потім до потерпілої прийшла сусідка, яка хотіла позичити гроші. Потерпіла не виявила гаманця і здогадалась, що обвинувачений його вкрав. Всі гроші обвинувачений повернув. На даний час в хороших стосунках з потерпілою і допомагає їй по господарству.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальнальне правопорушення від 14.01.2023 та рапорту на лінію 102, потерпіла повідомила поліцію, що у неї 14.01.2023 за місцем проживання було викрадено гаманець із грошовими коштами та банківськими карточками.

14.01.2023 було проведено огляд місця події, а саме: житлового будинку на АДРЕСА_2 . У ході проведення огляду описано обстановку на місці події, доказів та зразків для експертного дослідження не вилучено. Встановлено місце, де потерпіла зберігала гаманець з грошима, а також розташування кімнати, де гаманець зберігали по відношенні до входу у будинок.

16.01.2023 потерпіла добровільно видала грошові кошти у сумі 2000,00 гривень, які їй повернув обвинувачений, працівникам поліції, які визнані речовим доказом у кримінальному провадженні, відповідно до постанови від 16.01.2023.

17.01.2023 було проведено слідчий експеримент за участю потерпілої та обвинуваченого, відповідно до якого обвинувачений показав як саме він вчинив крадіжку гаманця потерпілої.

Вартість викраденого гаманця становить 250,00 гривень (акр. спр. 208).

23.01.2023 ОСОБА_3 затримали на підставі ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім цього, в судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: копія паспорта громадянина України; вимога УІЗ в Івано-Франківській області щодо наявності судимостей за вчинення корисливих злочинів проти власності; копія вироку Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29.07.2021 у справі №348/1909/15-к, відповідно до якого обвинуваченого визнали винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, визначено йому покарання на підставі ст.70 КК України у виді 4 років позбавлення волі та звільнено його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; характеристика з місця проживання, згідно з якою скарги на ОСОБА_3 в селищну раду за 2023 рік не надходили, він проживає з мамою, 1952 року народження; довідка про неперебування обвинуваченого на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога.

Суд з`ясував, що інші обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме: проведення допиту потерпілої та свідків: ОСОБА_7 і ОСОБА_8 .

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, та докази, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини вчинення злочину, а саме: дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, його вік, сімейний стан, його стан здоров`я, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди, обставину, яка обтяжує покарання - вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Згідно з досудовою доповіддю обвинувачений проживає на території Надвірнянського району, має тимчасові підробітки, отримав середню освіту, матеріальне становище незадовільне, коштами допомагає мама. У обвинуваченого високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки, який він становить для суспільства. Орган пробації зазначає, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, спосіб життя, історію правопорушень, високу ймовірність вчинення повторно правопорушення - виправлення особи без позбавлення волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства.

При призначенні покарання обвинуваченому слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, а з врахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, тому таке покарання слід призначати до реального відбування, тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, що є необхідним і достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Норми зазначеного Кодексу наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Враховуючи те, що обвинувачений вчинив умисний тяжких злочин у період іспитового строку, а також наявність поряд із обставинами, які пом`якшують покарання також однієї обставини, яка обтяжує покарання, суд вважає необгрунтованої позицію сторони захисту щодо призначення обвинуваченому покарання на підставі ст.69 КК України. Тому суд доходить висновку, що ОСОБА_3 слід визнати винним вчиненні інкримінованого йому злочину та призначити йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції частини 4 статті 185 КК України.

На підставі ст.71 КК України обвинуваченому слід визначити остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29.07.2021 до покарання, призначеного за даним вироком. Початок строку відбування покарання слід рахувати з дня набрання вироком законної сили. У строк відбування покарання слід зарахувати строк затримання та строк тримання обвинуваченого під вартою, а саме: період з 23.01.2023 до 21.03.2023 включно.

Строк дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді цілодобового домашнього арешту слід продовжити до набрання вироком законної сили, оскільки встановлені судом ризики не зменшилися та не перестали існувати.

Відповідно до ст.100 КПК України речовий доказ, а саме: купюри номіналом: 50 гривень серії СП №4711117; 20 гривень серії ТА №4053386; 5 гривень серії УЖ №7137502, серії ЗЮ №7901851; 10 гривень серії ЦД №4581033, серії ЮЄ №1180702; 200 гривень серії УС №0859514, серії УТ №2021448; 500 гривень серії ЕД №2567064, серії ВГ №8379794, серії АЗ №5920049 слідостаточно повернути потерпілій.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29.07.2021 до покарання, призначеного за даним вироком, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

У строк відбування покарання зарахувати строк затримання та строк тримання ОСОБА_3 під вартою, а саме: період з 23.01.2023 до 21.03.2023 включно.

Строк дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді цілодобового домашнього арешту продовжити до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ - грошові кошти, а саме: купюри номіналом: 50 гривень серії СП №4711117; 20 гривень серії ТА №4053386; 5 гривень серії УЖ №7137502, серії ЗЮ №7901851; 10 гривень серії ЦД №4581033, серії ЮЄ №1180702; 200 гривень серії УС №0859514, серії УТ №2021448; 500 гривень серії ЕД №2567064, серії ВГ №8379794, серії АЗ №5920049 -остаточно повернути ОСОБА_6 .

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1