Провадження № 1-кс/204/3462/23
УХВАЛА

Іменем України

05 грудня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0001318 від 28.11.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, громадянин України, маючого середню освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей не маючого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше судимий, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 185, ч .1 ст. 357 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0001318 від 28.11.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 185, ч .1 ст. 357 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що з 24.02.2022 указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. Проте, незважаючи на дію в Україні правового режиму воєнного стану, 27.11.2023 об 10 годині 28 хвилин ОСОБА_4 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, знаходячись на відкритій ділянці місцевості, який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Майдан Озерний, неподалік від буд. 5, побачив припаркований автомобіль марки ЗАЗ 110307-40 державний номерний знак НОМЕР_1 що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та перебувала у користуванні потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_4 , знаходячись в тому ж місці, в той же час, реалізуючи свій заздалегідь сформований злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, поєднаному із проникненням до іншого володіння, діючи умисно, в умовах воєнного стану із корисливих мотивів, впевнившись, що його дії залишаються таємними для оточуючих, шляхом зламу замку пасажирської двері проник до вказаного автомобіля, що є іншим володінням особи та взяв з заднього сидіння вказаного автотранспортного засобу, ноутбук «Lenovo Think Pad E E330 TW Intel Core IS», s/w: PK0N8N8 чорного кольору, що належить потеплілому ОСОБА_8 , а також сумку чорного кольору, в середині якої знаходились грошові кошти потерпілого, особисті речі та 2 банківські картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , які належать та імітовані на ім`я ОСОБА_8 , які ОСОБА_4 визначив для себе, також, як об`єкт злочинного посягання для особистих інтересів, а також, з підлокітника мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 4», серебристого кольору, що належить потеплілому ОСОБА_8 . При цьому, ОСОБА_4 , не вживаючи будь-яких заходів для повернення знайденого ним майна, усвідомлюючи те, що знайдені ним банківські картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , які належить та імітовані на ім`я ОСОБА_8 , належить іншій особі та є офіційним документом, з корисливих мотивів взяв зазначені пластикові банківські картки АТ КБ «Приватбанк», які належать та імітовані на ім`я ОСОБА_8 та яка, згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п.15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року № 414, та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку та таким чином привласнив її з корисливих мотивів чи інших особистих інтересів. Після чого ОСОБА_4 тримаючи при собі в руках вищевказане майно, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою доведення злочинного наміру, направленого на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням до іншого володіння особи, до кінця, вийшов з автомобіля, та з місця скоєння злочину зник. В подальшому ОСОБА_4 , викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 6302,17 грн. (Шість тисяч триста дві гривні 17 копійок). Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які виразились у повторному, таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного із проникненням до іншого володіння особи, вчиненому в умовах воєнного стану та кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 357 КК України, тобто у викраденні офіційних документів в інших особистих інтересах. За вказаним фактом 28.11.2023 року СВ Відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області було розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001318 від 28.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, а саме: повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням до іншого володіння особи, вчиненому в умовах воєнного стану та викрадення офіційних документів в інших особистих інтересах. У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Підозра ОСОБА_4 повністю обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 27.11.2023 року; протокол огляду місця події від 27.11.2023 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 28.11.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 від 28.11.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.11.2023 року; висновок експерта №СЕ-19/104-23/43422-Д від 29.11.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 від 30.11.2023 року; протокол проведення впізнання особи за фотознімками від 30.11.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 від 30.11.2023 року; протокол огляду відео запису від 30.11.2023 іншими матеріалами кримінального провадження. Крім того, із врахуванням критерій обґрунтованості підозри викладеним у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою. Метою затримання є подальше розслідування кримінального провадження шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України. Аналізуючи зібрані докази, орган досудового розслідування приходить до висновку про наявність фактів та відомостей, які вказують на те, що саме ОСОБА_4 причетний до вчинення вищевказаного злочину. Також, проаналізувавши матеріали даного кримінального провадження, досудове розслідування приходить до висновку про доцільність обрання ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як матеріали кримінального провадження містять вагомі докази про вчинення останнім тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України та в п. 1,4,6 ст.178 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином. В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: Можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає виключне покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років. В органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлює невідворотність покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а тому з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Слід зазначити, що ОСОБА_4 постійного офіційного місця роботи не має, міцних соціальних зав`язків не має, постійного місця мешкання не має, що вказує на можливість переховування останнього від досудового розслідування та суду, крім того, враховуючи, що Указом Президента України № 66/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, на всій території України введено військовий стан, останній може покинути території Дніпропетровської області та України. Можливість незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні, органом досудового розслідування із врахуванням того факту, що ОСОБА_4 у зв`язку із набуттям статусу підозрюваного та можливістю ознайомлюватися із матеріалами кримінального провадження, відомі особисті дані та місце проживання свідків у даному кримінальному провадженні, а тому є всі підстави вважати, що існує обґрунтований ризик незаконного впливу на свідків кримінального правопорушення та експертів у зв`язку з необхідністю проведення судових експертиз, з метою уникнення відповідальності за вчинений тяжкий злочин шляхом їх залякування, умовляння, пропонування неправомірної вигоди. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 не має офіційного місця роботи, що свідчить про відсутність законного достатнього джерела доходу, який здатний забезпечити достатній рівень життя підозрюваного, є всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може вчинити інші корисливі кримінальні правопорушення. Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, приходжу до висновку, що в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_4 таких як: особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, існує реальна загроза переховування його від органів досудового розслідування та суду; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, не призведуть до забезпечення нормальної поведінки підозрюваного та виконанню процесуальних рішень у кримінальному провадженні. Вказані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є обґрунтованими, а враховуючи те, що такі запобіжні заходи як: - особисте зобов`язання; - домашній арешт; не зможуть зашкодити підозрюваному уникнути від органу досудового розслідування, оскільки базуються лише на суб`єктивному відношенні підозрюваної до необхідності виконання покладених на нього обов`язків, а - особиста порука не може бути застосована до ОСОБА_4 з урахуванням відсутності осіб, які заслуговують на довіру. У випадку засудження ОСОБА_4 за вчинення тяжкого злочину, до нього може бути застосовано покарання у виді реального позбавлення волі від 5 до 8 років. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Таким чином, відповідно до вказаної рекомендації, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо підозрюваного. Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що він працездатний, тяжкими захворюваннями не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу, не встановлено. Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним кодексом України. На підставі вищевикладеного, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, просив застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Ознайомившись з наданими матеріалами клопотання, заслухавши думку сторін, слідчий суддя приходить до наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочинів, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_4 до вчинення злочинів, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Прокурором доведено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років та у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді штрафа до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, підозрюваний відповідно, намагаючись уникнути покарання може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, може незаконно впливати на свідків та експертів у вказаному кримінальному проваджені та вчинити інше кримінальне правопорушення. Запобігти вище зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного строком до 60 днів. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, про який просив підозрюваний, є недоцільним, та не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У зв`язку з наведеним, враховуючи майновий стан особи підозрюваного, до нього слід застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, в 40 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 107 360,00 гривень, що буде достатнім для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного та покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України .

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194,196-197, 205, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0001318 від 28.11.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 185, ч .1 ст. 357 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 60 днів, тобто до 02 лютого 2024 року.

Визначити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 107 360,00 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення застави підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановленої у розмірі 107 360,00 гривень, вважати, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 02.02.2024 року, а саме:

-прибувати до органу досудового розслідування та суду за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;

-утримуватися від спілкування зі свідками;

-здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі не виконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід з накладенням грошового стягнення в розмірі до двох розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1