печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4069/24-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , яка подана в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного Бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, які здійснюють досудове розслідування та/або службових осіб Київської міської прокуратури, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна під час проведення обшуку в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002424 від 24.11.2021, -

В С Т А Н О В И В :

23.01.2024 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка подана в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного Бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, які здійснюють досудове розслідування та/або службових осіб Київської міської прокуратури, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна під час проведення обшуку в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002424 від 24.11.2021.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 21.11.2023 у вказаному кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 у судовій справі №757/50293/23 від 07.11.2023, проведено обшук у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

В ході зазначеного обшуку слідчим було тимчасово вилучене особисте майно ОСОБА_4 , а саме мобільний телефон «Apple iPhone 14 Pro Max» білого кольору із сім-картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_1 , про що зазначено у протоколі обшуку від 21.11.2023.

Власник вилученого майна вважає, що воно має статус тимчасово вилученого майна, оскільки не має відношення до обставин кримінального правопорушення, які являються предметом досудового розслідування, а відтак вилучене майно підлягає поверненню його законному володільцю.

Представник власника майна з`явився до суду, подав заяву про проведення судового засідання без фіксації технічними засобами, вимоги підтримав та просив задовольнити.

Прокурор/слідчий у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином, заяв, клопотань до суду не подано.

Частиною 3 ст. 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону, враховуючи принцип диспозитивності, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації учасникам провадження, їх процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, суд визнав можливим провести розгляд у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судовим розглядом встановлено, що першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002424 від 24.11.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212 КК України.

07.11.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва було надано дозвіл слідчим групи слідчих та прокурорам групи прокурорів на проведення обшуку у всіх приміщеннях, що знаходяться на території приватного домоволодіння (об`єкту незавершеного будівництва) за місцем проживання ОСОБА_6 , що розташовані за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, кадастровий номер земельної ділянки :05:108:0130, (перебуває у власності ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_2 )), з метою відшукання та вилучення речей, предметів та документів, що мають значення для кримінального провадження, а саме:

- засновницьких (установчих) документів ТОВ «Регіон продукт» (), первинних фінансово-господарських документів ТОВ «Регіон продукт» () по взаємовідносинах з ТОВ «СТС-Груп» (код 42921807), ТОВ «Ок Ленд Фуд» (), ТОВ «Архімагір» (), ТОВ «Преміум Компані» (2), ТзОВ «Актив Компані» (), ТзОВ «Ректан» (), за весь період діяльності, а саме: договорів, додатків до договорів, специфікацій, видаткових накладних, податкових накладних, актів прийму-передачі, актів виконаних робіт, актів прийому-передачі векселів, актів пред`явлення векселів до платежу, векселів, рахунків-фактур, товарно-транспортних накладних, висновків санітарно-епідеміологічних експертиз, висновків санітарно-гігієнічних експертиз, платіжних доручень (банківських виписок), всіх реєстрів отриманих та виданих податкових накладних за період з початку взаємовідносин з ТОВ «СТС-Груп» (код 42921807), ТОВ «Ок Ленд Фуд» (), ТОВ «Архімагір» (), ТОВ «Преміум Компані» (2), ТзОВ «Актив Компані» (), ТзОВ «Ректан» (), документів складського обліку придбаного товару, інших документів, щодо придбання та оприбуткування придбаного у ТОВ «СТС-Груп» (код 42921807), ТОВ «Ок Ленд Фуд» (), ТОВ «Архімагір» (), ТОВ «Преміум Компані» (2), ТзОВ «Актив Компані» (), ТзОВ «Ректан» () товару (послуг), а також всіх вказаних вище бухгалтерських та інших документів, щодо реалізації придбаного товару (послуг);

- документів, текстових/рукописних записів, що підтверджують та відображають господарську діяльність ТОВ «Регіон продукт» () з виконання умов цих договорів і угод, у т.ч. операції з розрахунків (оплати), відпуску і поставки товарів, у т.ч. третіми юридичними чи фізичними особами, кількості та якості товару;

- журналів (книг) реєстрації (обліку) вищевказаних договорів і угод, обліку їх виконання, обліку надходження товару за цими договорами і угодами, реєстрації довіреностей для цілей виконання цих договорів та угод; карток складського обліку, товарних книг;

- товарно-супровідних документів на вищевказані товари, інвойсів (рахунків-фактур), міжнародних товарно-транспортних накладних, сертифікатів якості; видаткових, податкових накладних, у т.ч. від підприємства - виробника, товарно-транспортних накладних, рахунків-фактур, актів приймання-передачі, специфікацій;

- документів, що підтверджують митне оформлення вищевказаних міських товарів;

- пакувальних ярликів і пакувальних листів (Packing list), актів завантаження (навантажувальних документів (Bordereau), документів (декларацій) про походження міських автобусів (Declaration of origin), сертифікатів якості, що характеризують якісний їх стан;

- документів, що містять інформацію про позитивні результати здійснення екологічного контролю вищевказаних товарів;

- документів, що містять інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю вищевказаних товарів;

- наказів про призначення працівників підприємства упродовж 2022-2023 р.р., їх посадових обов`язків (інструкцій);

- фінансової, статистичної, податкової звітності ТОВ «Регіон продукт» () за період 2022-2023 р.р.;

- документів щодо відкриття/закриття ТОВ «Регіон продукт» () рахунків, руху коштів по цих рахунках;

- документів з вільними та умовно-вільними зразками почерку та підписів керівника та засновника ТОВ «Регіон продукт» () за період 2022-2023 р.р.;

- документів з вільними та експериментальними зразками печаток та штампів ТОВ «Регіон продукт» (), ТОВ «СТС-Груп» (код 42921807), ТОВ «Ок Ленд Фуд» (), ТОВ «Архімагір» (), ТОВ «Преміум Компані» (2), ТзОВ «Актив Компані» (), ТзОВ «Ректан» (), печаток та штампів з кліше інших підприємств (товариств, компаній);

- чорнових, рукописних записів із вищевказаними відомостями та що стосуються вищевказаних відомостей;

- речей, предметів та цифрових (електронних) носіїв інформації (системних блоків, жорстких дисків, ноутбуків, мобільних терміналів, зовнішніх накопичувачів, флеш-карт (накопичувачів), карт пам`яті, оптичних (CD-DVD) дисків, дискет), що містять у цифровому (електронному) вигляді документи з вищевказаними відомостями та стосуються вищевказаних відомостей.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч.ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» () [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

У своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Під час вивчення матеріалів скарги, встановлено, що 21.11.2023 у вказаному кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 у судовій справі №757/50293/23 від 07.11.2023, проведено обшук у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 в якому проживає ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

В ході зазначеного обшуку слідчим було тимчасово вилучене особисте майно ОСОБА_4 , а саме мобільний телефон «Apple iPhone 14 Pro Max» білого кольору із сім-картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_1 , про що зазначено у протоколі обшуку від 21.11.2023.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

При цьому, вирішуючи питання про повернення майна, в даному випадку, належить визначити чи наявні в органу досудового розслідування підстави для подальшого утримання цього майна не лише з огляду на наявність правової підстави - ухвали слідчого судді про обшук, а виходячи з відношення вилученого майна до кримінального провадження, а також відношення власника майна до інкримінованого злочину.

Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_4 не має статусу підозрюваної особи у кримінальному провадженні № 0002424 від 24.11.2021, будь-яких слідчих дій із останнбою здійснено не було, до органу досудового розслідування він не викликалася.

Окрім цього, слідчий суддя приймає до уваги, єдиною річчю, що була відшукана та вилучена, на підставі вказаної ухвали, є мобільний телефон «Apple iPhone 14 Pro Max», який належить ОСОБА_4 , який придбаний і активований у 2023 році, тобто через два роки після подій, описаних в мотивувальній частині ухвали про обшук.

Стороною обвинувачення не спростовано вказаних доводів, оскільки доказів, які б могли свідчити, що вилучене майно є таким, що містить інформацію про факти підготовки, координування спланованих дій та вчинення кримінальних правопорушень, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні № 0002424 від 24.11.2021, за ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212 КК України, як і не надано судового рішення про накладення арешту на вилучене майно, оскільки в ухвалі слідчого судді про обшук відсутні ідентифікуючі ознаки вилученого майна.

За вказаних обставин позиція органу досудового розслідування щодо неповернення майна його законному володільцю спростовується, тобто за встановлених обставин вбачається, що вилучене майно не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, враховуючи, що як наслідок свідчить про бездіяльність сторони обвинувачення, яка полягає у неповерненні майна, що вилучено під час проведення обшуку, яку необхідно усунути шляхом зобов`язання її повернути вилучене майно власнику, що узгоджується з приписами п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України.

Вказане свідчить про те, що вилучення та утримування мобільного терміналу (телефону) «Apple iPhone 14 Pro Max» білого кольору із сім-картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_1 немає жодного значення для розслідування кримінального провадження, в межах якого проводився обшук та його вилучення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був вилучений стороною кримінального провадження, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями160-166,170-174 цього Кодексу.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що утримання органом досудового розсілдування речей, правомірно належних особі на праві приватної власності, має бути спрямоване виключно на досягнення завдань кримінального провадження.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За таких обставин, зважаючи на те, що органом досудового розслідування не доведено необхідність подальшого обмеження права власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном, вилученого під час обшуку, скарга адвоката підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу - задовольнити.

Зобов`язати уповноважених службових осіб Територіального управління Державного Бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, які здійснюють досудове розслідування та/або службових осіб Київської міської прокуратури, які здійснюють процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, кримінального провадження №0002424 від 24.11.2021, повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово вилучене майно, а саме мобільний термінал (телефону) «Apple iPhone 14 Pro Max» білого кольору із сім-картою мобільного оператора «Водафон» НОМЕР_1 , вилученого 21.11.2023 під час проведення обшуку.

Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст судового рішення буде проголошено о 12-55 год. 06.02.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1