У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2023 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки кримінальне провадження № 0000555 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

Встановив:

У провадженні Кобеляцького районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження № 0000555 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 подав заяву, в якій прохав застосувати ст. 49 КК України та звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження в зв`язку із закінченням строків давності. ОСОБА_4 повністю визнає обставини, які встановлені під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження та визнає вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 249 КК України, в якому він обвинувачується, вчинений 14.09.2018. Правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до редакції КК України станом на 14.09.2018, є злочином невеликої тяжкості, а наразі це правопорушення є кримінальним проступком. Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років. Частиною 3 ст. 49 КК України встановлено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років. Наразі ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нового кримінального проступку за ч. 1 ст. 249 КК України, а тому є підстави для закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вважав за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження в зв`язку із закінченням строків давності, оскільки минуло 5 років. На даний час ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нового кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та перебіг давності не переривається.

Заслухавши обвинуваченого та прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 249 КК України, є кримінальним проступком, за яке передбачене покарання у виді штрафу в розмірі від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років.

Пунктом 2 частини 1 статті 49 КК України встановлено, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, становить три роки.

Згідно ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років.

Частиною 3 ст. 49 КК України передбачено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, а саме в тому, що 14 вересня 2018 року близько 20 години, точного часу судом не встановлено, ОСОБА_4 , з метою зайняття рибним добувним промислом для особистих потреб, без належного дозволу, прибувши на берег Кам`янського водосховища, між селами Солошине Кременчуцького району та Світлогірське Полтавського району Полтавської області, неподалік колишньої насосної станції ТОВ «Тахтаївський граніт», з використанням нижньої частини костюму «ОЗК», зайшов у забрід у водойму, де виставив належні йому риболовні жиляні сітки в кількості 2 шт., після чого повернувся на берег. Близько 09 години 15 вересня 2018 року ОСОБА_4 , з використанням нижньої частини костюму «ОЗК», у забрід повернувся до залишених у водоймищі сіток, за допомогою яких здійснив незаконний вилов риби.

Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_4 незаконно добув рибу: карась 9 шт., лящ 1 шт., судак 4 шт., окунь 2 шт., плітка 41 шт., короп 1 шт., загальною вагою 14,2 кг, які відносяться до водних живих ресурсів загальнодержавного значення, чим завдав державним інтересам істотну шкоду на загальну суму 6188,00 грн.

Як вбачається з довідки щодо судимості ОСОБА_4 , які надані суду 16.11.2023, ОСОБА_4 обвинувачується ще й у вчиненні іншого кримінального проступку за ч. 1 ст. 249 КК України та справа направлена до суду з обвинувальним актом 20.04.2023 року (а.с.156).

Однак вчинення іншого кримінального проступку не перериває перебігу строку давності за даним кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 249 КК України, ОСОБА_4 вчинив 14.09.2018 року, тобто минуло більше п`яти років, нових кримінальних злочинів ОСОБА_4 не скоював, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не переривався, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження в зв`язку із закінченням строків давності.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

У зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений прокурором цивільний позов в інтересах держави про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди, слід залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Судові витрати складають 12560,00 гривень, які під час досудового розслідування були затрачені на проведення комплексної судової інженерно-екологічної та економічної експертизи. Але, питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у підсумковому рішенні, викладеному у формі вироку, яким відповідно завершується провадження на стадії судового розгляду (п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК, п. 1 ч. 4 ст. 374 цього Кодексу), а покладення судових витрат на осіб, звільнених від кримінальної відповідальності, у справах публічного обвинувачення кримінальним процесуальним законом (ст. 124 КПК) не передбачено, про що нагадує Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 12 вересня 2022 року (справа № 203/241/17).

На підставі статтей 96-1, 96-2 КК України слід застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати в дохід держави речовий доказ гроші за вилучену рибу, що передана фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 у сумі 189,00 грн.

Речові докази заброди зеленого кольору від костюму «ОЗК»; дві сітки: перша довжина 50 м, висота 1,6 м, вічко 35 мм, друга довжина 40 м, висота 1,6 м, вічко 60 мм, які зберігаються в камері речових доказів відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, слід знищити.

Керуючись статтями 284, 285, 286, 288, 372 КПК України, статтями 12, 49, 96-1, 96-2 КК України, суд, -

Постановив:

Заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000555 від 15.09.2018 року у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000555 від 15.09.2018 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України закрити.

На підставі статтей 96-1, 96-2 КК України, конфіскувати в дохід держави гроші за вилучену рибу (накладна № 100 від 15.09.2018 року) в сумі 189,00 гривень.

Речові докази: заброди зеленого кольору від костюму «ОЗК»; дві сітки: перша довжина 50 м, висота 1,6 м, вічко 35 мм, друга довжина 40 м, висота 1,6 м, вічко 60 мм, які зберігаються в камері речових доказів відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області знищити.

Цивільний позов прокурора Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області до ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її підписання.

Суддя