Справа № 740/5159/23
Провадження № 1-кс/740/1474/23
УХВАЛА

23 листопада 2023 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений 15 серпня 2023 року слідчим суддею на легковий автомобіль марки «ВАЗ 210990» синього кольору, номерний знак НОМЕР_1 , який належить їй, у рамках кримінального провадження №0001099, внесеного до ЄРДР 13.08.2023, та повернути їй автомобіль.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 12.08.2023 до Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення про те, що водіій автомобіля марки «ВАЗ 21099», синього кольору, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 здійснив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_5 , внаслідок чого автомобіль та велосипед отримали механічні пошкодження, а велосипедист отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

15 серпня 2023 року слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області постановив ухвалу про накладення арешту на вказаний автомобіль.

Зазначає, що на цей час у рамках кримінального провадження проведено ряд слідчих дій за участі вказаного автомобіля. Вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту транспортного засобу, а тому просить повернути їй автомобіль на відповідальне зберігання.

Розгляд клопотання просить провести за її відсутності.

Слідчий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, подавши письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності та часткове задоволення клопотання. Зазначає, що досудове розслідування у цьому кримінальном упровадженні триває, не заперечує проти повернення автомобіля на відповідальне зберігання, але заперечує проти зняття арешту.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшла наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"), має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Частиною 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Як встановлено слідчим суддею, автомобіль марки «ВАЗ 210990» синього кольору, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_5 , у результаті чого останній отримав тілесні ушкодження.

Відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.08.2023 №0001099.

Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 15 серпня 2023 року накладено арешт на вказаний автомобіль.

При вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, а також з вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина, якої у даному випадку немає.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси ОСОБА_3 , як власника та користувача вказаного транспортного засобу, а тому слідчий суддя дійшла висновку про відсутність перешкод для передання арештованого майна на відповідальне зберігання ОСОБА_3 .

Однак, підстави для скасування арешту відсутні, оскільки розслідування кримінального провадження не завершено і зняття арешту шляхом зняття заборони на приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, автомобіля неприпустимо.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Таке рішення виходить з позиції розумності та співмірності обмеження права власності, права користування та наслідків такого арешту.

На цій стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення обставин кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майназадовольнити частково.

Зобов`язати слідчого у цьому кримінальному провадженні повернути ОСОБА_3 автомобіль марки «ВАЗ 210990» синього кольору, номерний знак НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання.

Заборонити ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії щодо приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуженняцього транспортного засобу.

Зобов`язати ОСОБА_3 надавати безперешкодний доступ до автомобіля марки «ВАЗ 210990» синього кольору, номерний знак НОМЕР_1 , у разі необхідності проведення з використанням вказаного транспортного засобу будь-яких слідчих дій під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1