КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання - ОСОБА_4

за участю:

представника власника майна - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ "Центр розвитку нерухомості" - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2022 року, -

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора третього відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про арешт майна та накладено арешт на майно із забороною користування, відчуження та розпорядження, а саме на:

- об`єкт нерухомого майна - будівлю павільйону/літ.А-1/ загальною площею 483,5 кв.м. за адресою м. Львів, вул. Уласа Самчука, 26, що належить на праві власності ТОВ «Адміністратор» ();

- об`єкт нерухомого майна - об`єкт незавершеного будівництва за адресою м. Львів, вул. Міцкевича, 9 належить на праві власності ТОВ «Центр розвитку нерухомості» ();

- об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку кадастровий номер :02:006:0007 за адресою м. Львів, вул. Міцкевича, 9 належить на праві власності ТОВ «Центр розвитку нерухомості» ();

- об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку кадастровий номер :07:001:0037 за адресою АДРЕСА_1 належить на праві власності Львівській міській раді ();

- об`єкт нерухомого майна - об`єкт незавершеного будівництва за адресою АДРЕСА_1 будівництво якого здійснює ТОВ «К17» ();

- об`єкт нерухомого майна - житловий будинок загальною площею 224,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку кадастровий :91:136:0004 за адресою АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- об`єкт нерухомого майна - будинок художника літ. А, група приміщень № 2 (загальна площа 5 кв.м.) із складовою частиною об`єкта нерухомого майна басейном-охолоджувачем (загальна площа 242 кв.м.) літ. Б за адресою АДРЕСА_3 , що належить на праві власності ТОВ «Басейн центрального будинку художника» ().

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2022 року в частині накладення арешту на:

- об`єкт нерухомого майна - об`єкт незавершеного будівництва за адресою м. Львів, вул. Міцкевича, 9 належить на праві власності ТОВ "Центр розвитку нерухомості" ();

- об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку кадастровий номер :02:006:0007 за адресою м. Львів, вул. Міцкевича, 9 належить на праві власності ТОВ «Центр розвитку нерухомості» ().

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, а висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Як вказує представник власника, об`єкти нерухомого майна, які належать ТОВ "Центр розвитку нерухомості" не є предметом кримінального правопорушення, набуті правомірно, не відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а тому не можуть вважатися речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001476 від 26.11.21.

Крім того, 05.03.2005 між АТ "Львівнафтопродукт" та ТОВ "Центр розвитку нерухомості" було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого у власність покупця (ТОВ "Центр розвитку нерухомості") було передано земельну ділянку, вільну від забудови, розташовану за адресою: м. Львів пл. Міцкевича, буд. 9, загальною площею 1090 кв.м, тобто ТОВ "Центр розвитку нерухомості" є добросовісним набувачем майна.

Окрім цього, рішенням Галицького районного суду м. Львова від 10.04.2013 у справі №1304/9500/12 за позовом ТОВ "Центр розвитку нерухомості", визнано недійсною і скасовано державну реєстрацію права власності Національної спілки художників України та ОСОБА_8 на вказану земельну ділянку.

На думку автора апеляційної скарги, слідчим суддею, при постановленні оскаржуваної ухвали, залишено поза увагою необґрунтованість та невідповідність клопотання прокурора вимогам ст. 171 КПК України.

Враховуючи, що оскаржувану ухвалу було постановлено без виклику власника майна, а копію судового рішення отримано лише 07.08.2023, то строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин та підлягає поновленню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку представника власника майна, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що представником власника майна ТОВ "Центр розвитку нерухомості" - адвокатом ОСОБА_6 не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 липня 2022 року з огляду на положення абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а його апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001476, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 листопада 2021 року за фактом заволодіння майном Національної спілки художників України ОСОБА_8 за попередньою змовою із службовими особами спілки, внаслідок чого Національній спілці художників України завдано шкоду в особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 від 13.1.2022 вказане в клопотанні майно визнано в кримінальному провадженні № 0001476 від 26.11.2021 речовим доказом.

19.07.2022 прокурор третього відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, із забороною користування, відчуження та розпорядження, а саме на:

- об`єкт нерухомого майна - будівлю павільйону/літ.А-1/ загальною площею 483,5 кв.м. за адресою м. Львів, вул. Уласа Самчука, 26, що належить на праві власності ТОВ «Адміністратор» ();

- об`єкт нерухомого майна - об`єкт незавершеного будівництва за адресою м. Львів, вул. Міцкевича, 9 належить на праві власності ТОВ «Центр розвитку нерухомості» ();

- об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку кадастровий номер :02:006:0007 за адресою м. Львів, вул. Міцкевича, 9 належить на праві власності ТОВ «Центр розвитку нерухомості» ();

- об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку кадастровий номер :07:001:0037 за адресою АДРЕСА_1 належить на праві власності Львівській міській раді ();

- об`єкт нерухомого майна - об`єкт незавершеного будівництва за адресою АДРЕСА_1 будівництво якого здійснює ТОВ «К17» ();

- об`єкт нерухомого майна - житловий будинок загальною площею 224,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку кадастровий :91:136:0004 за адресою АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- об`єкт нерухомого майна - будинок художника літ. А, група приміщень № 2 (загальна площа 5 кв.м.) із складовою частиною об`єкта нерухомого майна басейном-охолоджувачем (загальна площа 242 кв.м.) літ. Б за адресою АДРЕСА_3 , що належить на праві власності ТОВ «Басейн центрального будинку художника» (), посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 липня 2022 року зазначене клопотання прокурора про арешт майна було задоволено.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

Оскільки зазначена ухвала слідчого судді оскаржена тільки представником власника майна ТОВ "Центр розвитку нерухомості" - адвокатом ОСОБА_6 , то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах його апеляційної скарги, а щодо інших осіб, на майно яких теж накладено арешт вищезгаданою ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на це майно колегією суддів не вирішується.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Разом з тим, як вбачається з наданих матеріалів, прокурор, обґрунтовуючи своє клопотання про арешт майна, в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

На думку колегії суддів, клопотання сторони обвинувачення щодо арешту вказаного майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки зазначені в клопотанні прокурора підстава та мета, не відповідають дійсним обставинам справи.

Так, в матеріалах, які додані до клопотання, не міститься жодного доказу того, що вказане в клопотанні майно відповідає, критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а відповідна постанова органу досудового розслідування про визнання цього майна речовим доказом у провадженні є формальною.

В постанові старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 від 13.1.2022 про визнання зазначеного в апеляційній скарзі майна - об`єктів нерухомого майна: об`єкту незавершеного будівництва за адресою м. Львів, вул. Міцкевича, 9 та земельної ділянки з кадастровим номером :02:006:0007, розташованої за адресою м. Львів, вул. Міцкевича, 9, яке належить на праві власності ТОВ «Центр розвитку нерухомості» (), речовим доказам у кримінальному провадженні не міститься достатнього обґрунтування, якому чи яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України відповідає вказане вище майно.

Тобто, правова підстава, передбачена ч. 3 ст. 170 КПК України, на наявність якої посилається сторона обвинувачення у своєму клопотанні, відсутня, а тому відсутні і підстави для задоволення вказаного клопотання.

Таким чином, на підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність, неповноту, необ`єктивність і формальність судового розгляду, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2022 року в частині накладення арешту на майно - об`єкт незавершеного будівництва за адресою м. Львів, вул. Міцкевича, 9 та земельної ділянки з кадастровим номером :02:006:0007, розташованої за адресою м. Львів, вул. Міцкевича, 9, які належать на праві власності ТОВ «Центр розвитку нерухомості» (), підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга представника власника майна ТОВ "Центр розвитку нерухомості" - адвоката ОСОБА_6 - задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора третього відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 в частині арешту зазначеного майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-173, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ "Центр розвитку нерухомості" - адвоката ОСОБА_6 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора третього відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 в частині арешту майна, а саме:

- об`єкт нерухомого майна - об`єкт незавершеного будівництва за адресою м. Львів, вул. Міцкевича, 9 належить на праві власності ТОВ "Центр розвитку нерухомості" ();

- об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку кадастровий номер :02:006:0007 за адресою м. Львів, вул. Міцкевича, 9 належить на праві власності ТОВ «Центр розвитку нерухомості» (), - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора третього відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 в частині арешту майна, а саме:

- об`єкт нерухомого майна - об`єкт незавершеного будівництва за адресою м. Львів, вул. Міцкевича, 9 належить на праві власності ТОВ "Центр розвитку нерухомості" ();

- об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку кадастровий номер :02:006:0007 за адресою м. Львів, вул. Міцкевича, 9 належить на праві власності ТОВ «Центр розвитку нерухомості» (), - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5105/2023 Категорія ст. 170 КПК України

Унікальний № 757/17609/22-к

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_10

Доповідач: ОСОБА_1