ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206 КК України,
Старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 за погодженням процесуального керівника звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206 КК України. Зазначає, що по даному провадженню вже виконано ряд процесуальних дій, але не зважаючи на це, є необхідність у проведенні ще ряду слідчих (розшукових) дій. Разом з тим, закінчити розслідування в межах строку дії попередньої ухвали слідчого судді неможливо, та на даний час виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, оскільки встановлені ризики, визначені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та надасть можливість уникнути підозрюваному кримінальної відповідальності шляхом: переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Прокурор та слідчий підтримали клопотання, з підстав викладених в ньому.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого. Захисник ОСОБА_8 надала письмові заперечення на клопотання слідчого, вважає підозру необґрунтованою, просила обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, або іншій більш м`який запобіжний захід.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив наступне.
31.10.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), яке кваліфікуються як протидія законній господарській діяльності, тобто протиправна вимога припинити займатися господарською діяльністю, поєднана з погрозою насильства над потерпілим, пошкодження їхнього майна за відсутності ознак вимагання, за попередньою змовою групою осіб, з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 206 КК України.
02.11.2023 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29.12.2023.
21.12.2023 слідчим суддею Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18.02.2024.
09.02.2024 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), яке кваліфікуються як протидія законній господарській діяльності, тобто протиправна вимога припинити займатися господарською діяльністю, поєднана з погрозою насильства над потерпілим, за відсутності ознак вимагання, з погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, поєднана з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я, з пошкодженням майна, вчинена організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 206 КК України.
В силу положень ч. 3 ст. 199 КПК України при вирішенні питання про продовження строку тримання особи під вартою, обов`язковому доведенню у судовому засіданні прокурором підлягає наявність обставини, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а саме: обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
При застосуванні 02.11.2023 до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Як передбачено ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, однак з пояснень прокурора випливає, що досудове розслідування перебуває на стадії завершення, а зібрані під час досудового розслідування докази визнані достатніми для складання обвинувального акту.
Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , слідчим суддею враховуються дані, що характеризують особу підозрюваного, те, що останній раніше не судимий, має місце реєстрації, та місце фактичного проживання, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований.
З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, а також доказів та обставин, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор та захисник у судовому засіданні, слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , зменшилися.
В цей же час, доводи сторони захисту щодо міцності соціальних зв`язків підозрюваного знайшли підтвердження в ході судового розгляду.
Так, слідчий суддя вважає слушними доводи сторони захисту щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 201 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, захисника обраний раніше запобіжний захід може бути змінений.
Виходячи зі змісту ст. 201 КПК України підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням підозрюваного чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду, або зміна обставин підозри, зменшення встановлених в провадженні ризиків зі спливом досудового розслідування. Отже перелік підстав для зміни запобіжного заходу не є вичерпаним.
Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Згідно зі ст. 29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, якщо спочатку тяжкість злочину та підозра, що особа може втекти чи зашкодити слідству, можуть бути достатніми підставами для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, то чим довше відповідна особа знаходиться під вартою, тим більш вагомими і конкретними мають бути підстави для продовження цього заходу, про що має бути зазначено в судовому рішенні.
Ба більше, виходячи з аналізу правових норм кримінального процесуального законодавства, виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.
В цей же час слідчий бере приймає до уваги строк досудового розслідування, який закінчується 29.02.2024.
Як встановлено на час розгляду клопотання, у даному кримінальному провадженні виконано всі слідчі дії, зібрані всі достатні докази, а тому слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 позбавлений як можливості перешкоджати будь-яким чином проведенню досудового розслідування кримінального провадження, або впливати на його хід.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, враховуючи сукупність наведених обставин, те, що лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для застосування найбільш суворого виду запобіжного заходу тримання під вартою, етап досудового розслідування, а саме те, що фактично проведено всі слідчі дії, фактично зібрано всі речові докази та документи, слідчий суддя вважає за доцільне змінити ОСОБА_5 запобіжний захід на більш м`який.
На переконання слідчого судді такий запобіжний захід зможе в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Слідчий суддя вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого існує у кримінальному провадженні, є запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання.
Підсумовуюче все вищевикладене, в задоволенні клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити.
Одночасно слід покласти на підозрюваного такі обов`язки: не відлучатися із населеного пункту м. Запоріжжя, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; з`являтися до слідчого, прокурора, суду, в залежності від стадії кримінального процесу, за першим викликом, і у призначений час; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця роботи, місця несення військової служби.
Керуючись, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 197, 199, 201, 217, 309, 334, 376, 616 КПК України, слідчий суддя
У задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 відмовити.
Змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» без можливості внесення застави, на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з 15 лютого 2024 року до 29 лютого 2024 року включно, заборонивши цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти негайно в залі суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:
не відлучатися із населеного пункту м. Запоріжжя, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
з`являтися до слідчого, прокурора, суду, в залежності від стадії кримінального процесу, за першим викликом, і у призначений час;
утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця роботи або місця несення військової служби.
Роз`яснити ОСОБА_5 зміст ч. 5 ст. 181 КПК України, у відповідності до якої, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
В разі невиконання покладених на ОСОБА_5 обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Копію ухвали про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню. Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 15.02.2024. Повний текст ухвали оголошений 16.02.2024 о 10:10 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1