Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/805/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати у кримінальних справах у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000596 від 26.05.2023 відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_8 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

В судовому засіданні, яке відбулось 30 листопада 2023 року суд за клопотанням прокурора продовжив дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим.

Так, суд першої інстанції, продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зазначив, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке класифікується як особливо тяжкий злочин, який карається позбавленням волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, тому усвідомлення тяжкості можливого покарання у разі доведення його вини, вказує на цілком ймовірну можливість переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, шляхом залишення місця проживання, маючи при цьому всі можливості та засоби, що свідчить про його змогу залишити межі м.Бобринець та взагалі Кіровоградської області. Може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом укриття від суду дійсних обставин скоєння кримінального правопорушення та обставин, необхідних для встановлення істини у провадженні. Може незаконно впливати на даних осіб з метою зміни та дачі показів останніми на його користь.

Тобто, судом першої інстанції було встановлено наявність ризиків, визначених ст.177 КПК України, та враховано підстави, за яких на досудовому розслідуванні слідчим суддею було застосовано та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Також, вказаною ухвалою обвинуваченому ОСОБА_9 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово строком на два місяці, а саме до 30 січня 2024 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та змінити йому запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що Знам`янський міськрайонний суд продовжив строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 виходячи виключно з тих самих мотивувань, що й 14.07.2023 слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда.

До того ж, 29.11.2023, як тільки захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 було повідомлено про розгляд справи 30.11.2023 у приміщенні Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області, ним відразу ж було електронною поштою та додатково телефонним зв`язком повідомлено та подано клопотання про відкладення розгляду справи №391/851/23 у зв`язку з об`єктивною неможливістю прибути вчасно через залучення захисника у іншій кримінальній справі у Компаніївському районному суду Кіровоградської області. Відтак, через територіальну віддаленість між населеними пунктами смт. Компаніївка та м. Знам`янка адвокат ОСОБА_7 не міг вчасно прибути.

Між іншим, ним, як захисником було вжито всіх можливих заходів щодо надання належного правового захисту та участі у справі про що свідчить те, що ним було подане клопотання про участь у справі в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів.

Разом з цим зазначає, що клопотання, яке розглядалося судом 30.11.2023 надійшло до суду 28.11.2023, а захисником ОСОБА_8 взагалі не отримувалося. Про розгляд справи захиснику стало відомо лише в другій половині дня 29.11.2023.

Натомість, суд, грубо ігноруючи вказані клопотання захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , під час розгляду справи 30.11.2023 залучив захисником ОСОБА_8 іншого захисника та виніс оскаржувану ухвалу, якою безпідставно продовжив строк тримання під вартою.

При цьому у суду не було підстав вважати, що захисник ОСОБА_7 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду клопотання про продовження троку тримання під вартою у справі №391/851/23 щодо ОСОБА_8 , оскільки матеріали кримінального провадження не містять підтвердження зворотного.

Таким чином, про розгляд кримінального провадження про продовження тримання під вартою ОСОБА_8 не може вважатися таким, що супроводжувався мінімальними гарантіями, співмірними з її важливістю. Крім того, вона не сумісна з вимогами українського законодавства, яке для випадку ОСОБА_8 передбачало обов`язкову участь захисника, якого не було своєчасно повідомлено і який вважав можливим відкласти розгляд справи на іншу дату та час.

Захисник вважає, що розглянувши провадження без участі захисника, Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області ухвалив рішення з недотриманням інтересів правосуддя, чим порушив право ОСОБА_8 на захист, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні вимоги, прокурора, який просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши матеріали провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено, що серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Як убачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, на розгляді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000596 від 26.05.2023 відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_8 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_8 обвинувачується у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 є умисним, особливо тяжким, закінченим, корисливим. У разі доведення винуватості ОСОБА_8 , йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Вказана обставина обґрунтовано свідчить про те, що обвинувачений може вчинити дії направлені на переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, тобто наявний ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, питання про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглянуто у підготовчому засіданні, а відтак є очевидним, що свідки у кримінальному провадженні судом не допитані, а тому існує вірогідність незаконного впливу на них з боку обвинуваченого з метою зміни та дачі показів на його користь. Тобто, наразі існує ризик визначений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів зауважує, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Також виходячи з серйозності висунутого обвинувачення ОСОБА_8 , існує висока вірогідність вчинення дій обвинуваченим, направлених на перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом укриття від суду дійсних обставин скоєння кримінального правопорушення та обставин, необхідних для встановлення істини у провадженні, що вказує на наявність ризику передбаченого п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому колегія суддів виходить також з того, що кримінальний процесуальний закон не вимагає беззаперечних доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому, про що судом першої інстанції наведено відповідні мотиви в оскаржуваному рішенні.

Встановлені обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків.

Колегія суддів також враховує, що ОСОБА_8 хоча раніше не судимий, проте, не одружений, не працює, утриманці відсутні, тобто не має міцних соціальних зв`язків, а відповідно до відомостей, зазначених в обвинувальному акті, відносно нього 25.11.2020 року направлено обвинувальний акт до Бобринецького районного суду Кіровоградської області за ч.1 ст. 289 КК України.

При цьому в апеляційній скарзі захисника наявність встановлених судом першої інстанції ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України та доведення неможливості застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу фактично не оспорюється та під сумнів не ставиться.

Апеляційний суд вважає, що продовження щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, при цьому менш суворий запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Апеляційні доводи захисника про те, що під час досудового розслідування та під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою подається не пізніше ніж за десять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не ґрунтується на вимогах закону.

Так, дійсно Розділ ХІ КПК України було доповнено пунктом 20-5 згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020; в редакції Закону № 558-IX від 13.04.2020

Даною нормою закону передбачено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлено такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.

Зокрема абзацом пункту 20-5 було передбачено, що під час досудового розслідування та під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою подається не пізніше ніж за десять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Проте, постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Таким чином, з 01.07.2023 офіційно скасований карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, а тому на даний час відсутні умови та підстави для застосування даної норми закону, отже посилання захисника на дану норму закону є помилковим.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

При цьому частиною четвертою даної норми закону встановлено, що у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в умовах воєнного стану продовження строку тримання під вартою здійснюється у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки наведена норма закону є імперативною суд першої інстанції обґрунтовано розглянув клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу за наслідком якого постановив відповідне рішення.

Що стосується апеляційних доводів захисника про порушення права обвинуваченого ОСОБА_8 на захист.

Як убачається з матеріалів провадження 28 листопада 2023 року до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000596 від 26.05.2023 відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 03.11.2023 обвинуваченому ОСОБА_8 продовжений строк запобіжного заходу у виді тримання до 02.12.2023. Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда суду від 01.11.2023 обвинуваченому ОСОБА_9 продовжений строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово, до 02.12.2023.

29.11.2023 прокурором подане клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а обвинуваченому ОСОБА_9 - про продовження дії домашнього арешту цілодобово.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 до суду не з`явися, надав заяву про відкладення підготовчого судового засідання через зайнятість у судовому засіданні у кримінальному провадженні, яке слухається о 14.30 год. у смт.Компаніївка і через значну відстань від м.Знам`янка.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції у зв`язку з потребою у проведенні невідкладної процесуальної дії - вирішення питання про продовження дії запобіжних заходів, відповідно до приписів ст. 49, 52, 53 КПК України, обґрунтовано призначив обвинуваченому ОСОБА_9 та ОСОБА_8 інших захисників для проведення окремої процесуальної дії у даному кримінальному провадженні.

При цьому колегія суддів відзначає, що призначені обвинуваченим Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській та Миколаївській областях захисники є висококваліфіковані адвокати, а тому немає підстав вважати, що було порушено право на захист ОСОБА_8 .

Інших доводів, якими б спростовувалися висновки суду, апеляційна скарга не містить.

З огляду на обґрунтування апеляційної скарги, наявна необхідність наголосити на тому, що запобіжні заходи застосовуються в тих випадках, коли особа ще не визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення (діє принцип презумпції невинуватості коли особа є невинуватою). Застосування запобіжного заходу не розцінюється як покарання, а вважається тільки певними обмеженнями особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення.

Судове рішення є достатнім чином мотивованим та обґрунтованим, тому відсутні підстави вважати його таким, що ухвалене без дотримання вимог ст. 370 КПК України.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин ухвала суду є законною, а тому апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 177, 178, 376, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4