КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/5882/2023 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2023 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08.09.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_7 погоджене прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 за матеріалами кримінального провадження № 0001357, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.11.2021 року про арешт майна.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в яких просив ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 08.09.2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання про накладення арешту на майно задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною і такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону під час розгляду вищевказаного клопотання в суді першої інстанції.

Постановою слідчого автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. На даний час є обґрунтована необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

В судове засідання прокурор, представник не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату та час призначеного судового розгляду, жодних клопотань про відкладення розгляду справи від останніх не надходило на адресу Київського апеляційного суду.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана бути зацікавленою провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності апелянта та прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, в ГСУ НП перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 000 від 02.11.2021 року.

В ході досудового розслідування зазначається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 діючи умисно, з корисливих мотивів, відповідно до поставленої мети у 2021 році, точну дату в ході досудового розслідування не встановлено, з метою вчинення злочинів, спрямованих на володіння ряду суб`єктів господарської діяльності на території міста Києва, створив злочинну організацію, контингент якої складається із постійних учасників (своєрідне ядро угруповання) і непостійних учасників, які брали участь у вчиненні епізодично або одноразово, які шляхом підробки установчих документів, снили фіктивну зміну керівництва ряду суб`єктів господарської діяльності (гаражних кооперативів, автостоянок, тощо), а також - приватизували об`єкти нерухомості, що перебували у їхньому законному користуванні.

До складу створеної ОСОБА_8 злочинної організації у різний період часу увійшли встановлені та невстановлені досудовим розслідуванням особи, серед яких:

1. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

2. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

3. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

4. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

5. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

6. ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

7. ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

8. ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ;

9. ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ;

10. ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ;

11. ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ;

12. ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ;

13. ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ;

14. ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

15. ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_15 ;

16. ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_16 ;

17. ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_17 :

Вказані особи під керівництвом та за погодженням ОСОБА_8 , відповідно до відведених їм ролей вчинили низку кримінальних правопорушень, спрямованих на протиправне заволодіння юридичними особами та їх майном.

За період свого функціонування створена злочинна організація вчинила низку кримінальних правопорушень, спрямованих на протиправне заволодіння юридичними особами та їх майном, а саме:

гаражного автокоопеоативу «Сокіл-2» ;

споживчого товариства «АВТОМІБІЛІСТ» ;

об`єднання кооперативних автостоянок «Дублер» ;

гаражно - будівельного кооперативу «Батиєвський» ;

обслуговуючого кооперативу "автогаражний кооператив ВИГУРІВЩИНА - 2"

код ЄДРПОУ 2158181;

гаражно-будівельного кооперативу "Лівобережний" .

Протиправне заволодіння юридичними особами та їх майном здійснювалось шляхом підроблення протоколів загальних зборів членів кооперативів та додатків до протоколів загальних зборів уповноважених членів кооперативу та додатків до них, протоколів засідань правління, статутів кооперативів та інших документів, які давали підстави для проведення державної реєстрації та зміни складу членів кооперативів, які входили до органів правління на підставних осіб (так званих «фунтів» які не були членами кооперативів), після чого підроблені документи надавалися державному реєстратору для здійснення реєстраційних дій в ЄДР щодо зміни установчих документів та складу членів кооперативів, які входили до органів управління.

При цьому реєстрація в ЄДР установчих документів та нового складу членів кооперативів, які входили до органів управління, а також подальше фактичне захоплення кооперативів відбувалось у два етапи, а саме:

Перший етап полягав у тому, що підставні особи (так звані фунти), які, використовуючи завідомо підроблені документи, видавали себе за членів кооперативів, уповноважених на представлення інтересів кооперативів та спільно з визначеним ОСОБА_26 учасниками злочинної організації прибували до приватних нотаріусів, де підписували протоколи загальних зборів членів кооперативів та додатків до них, протоколів загальних зборів уповноважених членів кооперативів та додатків до них, протоколів засідань правління, статути кооперативів та інших документів кооперативів, відповідно до яких головою та членами кооперативів, ставали вказані учасники злочинної організації.

Після цього, на підставі поданих підроблених документів приватними нотаріусами здійснювались відповідні реєстраційні дії в ЄДР щодо зміни голів та складу членів кооперативу, які входили до органів правління, зокрема учасників кооперативів та установчих документів тощо.

Другий етап полягав у тому, що за вказівкою ОСОБА_26 учасники злочинної організації, які ставали головами кооперативів та увійшли до органів управління видаючи свої дії за законні, шляхом залучення інших учасників злочинної організації, які забезпечували силову підтримку, здійснювали фактичне захоплення територій кооперативів, тим самим передали кооперативи в управління злочинній організації для здійснення фактичного керівництва кооперативами та подальшим заволодінням їх майном.

Також зазначено, що через підконтрольних нотаріусів учасники злочинної організації в період із 2021р. по 2023р. незаконно заволоділи понад 45-ма об`єктами нерухомості на території міста Києва.

19.07.07.2023 ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2 КК України.

19.07.2023 року старший слідчий в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_7 за погодженням з прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернулася з клопотанням до Печерського районного суду м. Києва на майно, шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування майном, а саме: автомобіль JAGUARX-TYPE, номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_24 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.09.2023 року залишено без задоволення клопотання слідчого.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя послався на те, що слідчим та прокурором не доведено необхідність арешту майна, не доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, та відсутні правові підстави для задоволення клопотання про арешт майна.

З таким висновком колегія суддів погодитись не може.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Також, положенням ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Як свідчать матеріали даного провадження, органами досудового розслідування ОСОБА_24 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 206-2 КК України, санкція яких передбачає конфіскацію майна.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою конфіскації майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Разом з тим, 19.07.2023 року постановою про визначення речовим доказам у кримінальному провадженні №0001357, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.11.2021 року, автомобіль JAGUARX-TYPE, номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_24 визнано речовим доказом.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що майно, яке належить ОСОБА_24 в рамках даного кримінального провадження, відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, що в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, посилання слідчого судді на те, що органом досудового розслідування не було доведено необхідність накладення арешту, є безпідставним, оскільки слідчим надано достатні на даній стадії кримінального провадження докази вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 170 КПК України, на підставі чого є правомірним накладення такого виду обтяження як арешт.

Крім цього, колегія суддів при вирішенні питання про накладення арешту на майно, також враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а тому з метою конфіскації майна у даному кримінальному провадженні, вважає за необхідне накласти арешт на вказане у клопотанні слідчого майно.

Таким чином, доводи прокурора є слушними щодо того, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та такою, яка підлягає скасуванню, а тому висновки слідчого судді щодо відсутності наявності достатніх правових підстав для арешту майна не відповідають як матеріалам судового провадження так і вимогам КПК України.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування майна в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України, необхідно накласти арешт на майно.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 ,- задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_7 погоджене прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 за матеріалами кримінального провадження № 0001357, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.11.2021 року про арешт майна, -скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_7 погоджене прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 за матеріалами кримінального провадження № 0001357, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.11.2021 року про арешт майна,- задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0001357, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.11.2021 року, на тимчасово вилучене майно, шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування майном, а саме:автомобіль JAGUAR X-TYPE, номер кузова НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_24 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3