КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 26 жовтня 2023 року, апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 таапеляційну скаргузахисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 вересня 2023 року, відносно

ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, працюючої на посаді начальника Київського районного відділу в м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 ККУкраїни,

за участі: прокурора захисників в режимі відеоконференцзв`язку підозрюваної ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання слідчого 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України молодшого підполковника юстиції ОСОБА_10 , погоджене прокурором першого відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 та застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів до 28 жовтня 2023 року включно, одночасно визначено заставу у виді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 214 720 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу.

Зокрема, прокурор просив задовольнити клопотання слідчого, застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою, визначити ОСОБА_7 заставу у 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 671 000 гривень, та покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Прокурор вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необгрунтованною в частині розміру застави, оскільки визначений розмір застави не здатен забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Слідчим суддею, під час визначення підозрюваній застави не враховано: роль ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину саме як організатора; обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення у складі організованої групи; склад учасників організованої групи - співробітники правоохоронного органу; тривалість злочинної організації; розмір доходів від злочинної діяльності (приблизно 10 -15 тис. грн. щодня).

Зауважує, що учасникам організованої злочинної групи (співвиконавцям) ОСОБА_11 та ОСОБА_12 визначено розмір застави, про який просила сторона обвинувачення у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 671 тис. гривень. Зазначену заставу, підозрюваними сплачено упродовж чотирьох днів.

Захисник вважає, що підозра необґрунтована, оскільки доводи сторони обвинувачення про розподіл грошових коштів між підозрюваними є припущеннями, з огляду на те, що до матеріалів клопотання не долучено доказів існування такого розподілу коштів, що свідчить про відсутність у діях ОСОБА_7 кваліфікуючої ознаки, передбаченої ч. 3 ст. 28 КК України.

Також, зазначені у підозрі дії ОСОБА_7 формально містять ознаки діяння, передбаченого КК України, однак, через малозначність не становлять суспільної небезпеки, оскільки її діями не заподіяно і не могло бути заподіяно істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Крім того, у матеріалах відсутні відомості про обернення ОСОБА_7 отриманих коштів на свою користь чи на користь третіх осіб, що свідчить про відсутність корисливого мотиву.

На думку сторони захисту, наведені органом досудового розслідування ризики, є формальними, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що перебуваючи на волі, ОСОБА_7 може вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею не взято до уваги, характеризуючі дані про особу підозрюваної, яка має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваної, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити та заперечили, щодо скарги прокурора, доводи прокурора, який підтримав подану ним скаргу та заперечив щодо задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням СБ України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 17 листопада 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під № 0000591, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

30 серпня 2023 року о 19 год. 56 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України.

30 серпня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру в одержанні службовою особою неправомірної вигоди та проханні надати таку вигоду для себе та третіх осіб за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинених службовою особою, яка займає відповідальне становище, повторно, поєднаних з вимаганням неправомірної вигоди, вчинених організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України.

01 вересня 2023 року слідчий 2 відділу 3 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором першого відділу управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів з можливістю внесення застави у розмірі 671 000 грн., з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 вересня 2023 року клопотання слідчого задоволено.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування запобіжного заходу.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваної, наявність постійного місця роботи або навчання, її репутацію, наявність судимостей та інше.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, колегією суддів вважає, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваної ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням доводяться наявними у провадженні доказами, які підтверджують, що підозра є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя приймаючи рішення про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виглядітримання під вартою врахував положення наведених норм закону та дійшов до правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які з урахуванням тяжкості злочину їй інкримінованого та даних про особу, існують підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід, не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зокрема, слідчим суддею враховано тяжкість покарання, особу підозрюваної, її вік, стан здоров`я, те що вона офіційно працевлаштована, незаміжня, має постійне місце проживання, та дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрювана, в разі не застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, приховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Також, слідчим суддею обґрунтовано не враховано ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зокрема вжиття підозрюваною заходів до формального відчуження або приховання належного майна на користь інших осіб, приховування доходів від злочинної діяльності, майна здобутого злочинним шляхом, як не доведений стороною обвинувачення, оскільки вказане стосується призначення покарання та не впливає на вирішення питання щодо застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою підозрюваної.

Окрім того, слідчий суддя, всупереч доводам апеляційної скарги прокурора, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував обставини кримінального провадження, сімейний та майновий стан підозрюваної, рівень доходу, інші дані про її особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та дійшов висновку про необхідність визначення розміру застави підозрюваній ОСОБА_7 , в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 грн., яка зможе забезпечити виконання покладених на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у випадку внесення застави. З таким висновком погоджується і колегія суддів.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Доводи апеляційної скарги захисника з приводу відсутності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки, наявність існування вказаних ризиків підтверджується матеріалами провадження, з огляду на вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 у період воєнного часу. Наведене може негативно вплинути на хід досудового слідства у даному провадженні.

Посилання захисника на характеризуючі дані про особу підозрюваної, яка має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується, не є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Всі інші обставини, в тому числі доведеність винуватості підозрюваної, згідно вимог КПК України, підлягають встановленню під час судового розгляду кримінального провадження по суті.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено, відтак ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 вересня 2023 року є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 376 404, 405, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 вересня 2023 року, відносно ОСОБА_7 , - залишити без змін, а апеляційні скарги з доповненнями прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 761/31579/23 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_16

Провадження № 11сс/824/5756/2023 Доповідач: ОСОБА_1

Категорія ст.183 КПК України