ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

представника

власника майна ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 січня 2024 року про задоволення клопотання слідчого про арешт майна,-

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 січня 2024 року задоволено клопотання начальника слідчого відділення №3 (смт. Глибока) слідчого відділу ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 про арешт майна.

Накладено арешт (з обмеженням володіння, користування, розпорядження) на транспортний засіб марки «Фольксваген Пассат», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю с. Червона Діброва Чернівецького району Чернівецької області, з метою збереження речового доказу.

На вказану ухвалу слідчого судді представник власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 січня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою

Провадження № 11-сс/822/17/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_9

Категорія: в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_1

відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на «Фольксваген Пассат», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Разом з апеляційною скаргою, адвокат порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження посилається на те, що судове засідання було проведено без виклику ОСОБА_7 , а копію ухвали адвокатом було отримано 18 січня 2024 року, у зв`язку з чим вважає причину пропуску строку поважною.

Апеляційні доводи обґрунтовує тим, що встановлені слідством особи зателефонували ОСОБА_7 та попросили його відвести їх у вказаними ними місце. Даний факт є неспростованим, у зв`язку з чим ОСОБА_7 не вчиняв інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Вказує, що працівники поліції здійснили незаконну зупинку та заволоділи транспортним засобом ОСОБА_7 , місцезнаходження його наразі невідоме.

Зауважує, що на утриманні у ОСОБА_7 перебуває троє неповнолітніх дітей, а транспортний засіб слугує для їхніх сімейних потреб.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2,ч. 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Із матеріалів вбачається, що ухвала слідчого судді від 12 січня 2024 року була постановлена без виклику ОСОБА_7 та адвоката.

Копію цієї ухвали адвокат ОСОБА_6 , за своєю заявою, отримав 18 січня 2024 року.

Відтак, встановлений ч. 3 ст. 395 КПК України строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді закінчився для апелянта 23 січня 2024 року.

Отже, строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, пересування, відчуження.

11 січня 2024 року до ЄРДР внесені відомості за № 0000289, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

16 січня 2024 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 9 років.

З матеріалів клопотання вбачається, що за результатами огляду місця події від 11 січня 2024 року виявлено та вилучено автомобіль марки «Фольксваген Пассат», реєстраційний номер НОМЕР_1

Крім того, встановлено, що вилучене майно, яке вказане в протоколі огляду місця події від 11 січня 2024 року, постановою слідчого від 11 січня 2024 року визнане речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу даний автомобіль належить на праві власності ОСОБА_7 .

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 статті 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Як встановлено колегією суддів, у даному випадку транспортний засіб вилучений безпосередньо на місці події, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, яким здійснювалося незаконне переправлення осіб через Державний кордон України, а тому визнання його речовим доказом у кримінальному провадженні цілком узгоджується із критеріями, визначеними нормами ст. 98 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком слідчого судді про обґрунтованість накладення арешту на вищевказаний транспортний засіб, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 , з тих підстав, що він є речовим доказом в даному кримінальному провадженні та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

А тому доводи апелянта щодо незаконного накладення арешту на вказаний автомобіль є необґрунтованими та спростовується викладеним.

Крім того, як зазначено в клопотанні слідчого та вірно відображено у рішенні слідчого судді, арешт майна накладається на майно будь якої фізичної чи юридичної особи та з метою збереження його, як речового доказу на період проведення необхідних слідчих та процесуальних дій, направлених на встановлення обставин події кримінального правопорушення та встановлення всіх осіб причетних до вказаного злочину.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_7 не вчиняв інкриміновано йому кримінального правопорушення і така обставина не доведена, колегія суддів не бере до уваги, оскільки згідно до КПК України арешт на майно може бути накладено на майно будь - якої фізичної особи (третьої особи) в незалежності від її процесуального статусу, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження під час апеляційного перегляду рішення слідчого судді не встановлено, а адвокатом ОСОБА_6 не надано суду жодних підтверджуючих документів, що арешт вказаного автомобіля може порушити права та інтереси власника майна.

Таким чином апеляційний суд прийшов до висновку, що таке рішення слідчого судді є обґрунтованим, оскільки транспортний засіб, на який накладено арешт у цьому кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, відповідає критерію речових доказів та може мати юридичне значення для встановлення обставин такого кримінального правопорушення, тому доводи апелянта в цій частині не знайшли свого підтвердження.

Колегія суддів зазначає, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують законних та вмотивованих висновків слідчого судді щодо наявності обґрунтованих підстав для накладення арешту на вказане майно, зазначене в клопотанні слідчого.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не виявлено.

За таких обставин, апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 171, 172, 173, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справі про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження адвокату ОСОБА_6 .

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 12 січня 2024 року про задоволення клопотання слідчого про арешт майна без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий, суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3