Провадження № 11-кп/4808/16/24
Категорія ч.1 ст.115 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

потерпілої ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника адвоката ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_12 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 квітня 2023 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 17.03.2015 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст.263, ч.4 ст.358, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.3 ст.357, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.2 ст. 190 КК України,-

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч.2 ст. 190 КК України та призначено покарання:

- за ч.1 ст. 115 КК України 13 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 357 КК України 1 рік обмеження волі;

- за ч.1 ст. 358 КК України 1 рік 6 місяців обмеження волі;

- за ч.3 ст. 358 КК України 3 роки обмеження волі;

- за ч.4 ст. 358 КК України 2 роки обмеження волі;

- за ч.2 ст. 190 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_9 покарання 13 (тринадцять) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено раніше обраний тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 ухвалено обчислювати з дня затримання з 01.10.2019 року.

Цивільний позов ОСОБА_13 задоволено повністю. Стягнуто на користь ОСОБА_13 із ОСОБА_9 51 777 гривень матеріальної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_11 задоволено повністю. Стягнуто на користь ОСОБА_11 із ОСОБА_9 527 836,26 гривень матеріальної та моральної шкоди, а також витрати на поховання.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_9 вчинив незаконне заволодіння важливим особистим документом; підроблення офіційного документа; підроблення офіційного документа, вчинене повторно; використання завідомо підробленого документа; заволодіння чужим майном, шляхом обману, вчинене повторно; умисне противне заподіяння смерті іншій людині вбивство.

Кримінальні правопорушення скоєно за наступних обставин.

Так, 30.09.2019, близько 17 год. 15 хв., ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_14 та ОСОБА_15 перебували у приміщенні магазину «Градус», що по вул. В. Стуса, 17А, в м. Івано-Франківську, де розпивали алкогольні напої.

В ході розпивання алкогольних напоїв між ОСОБА_9 та ОСОБА_14 зав`язався діалог з приводу боргового зобов`язання ОСОБА_16 перед ОСОБА_9 , в ході якого у ОСОБА_9 виник умисел на вчинення неправомірних дій відносно ОСОБА_16 з метою повернення грошових коштів.

Того ж дня, близько 20 год. 30 хв., з метою повернення грошових коштів, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_15 прийшли по місцю проживання ОСОБА_16 в АДРЕСА_2 .

Прийшовши за вищевказаною адресою, ОСОБА_9 подзвонив у дзвінок хвіртки, через яку здійснюється вхід у домоволодіння. Через кілька хвилин хвіртку відчинив ОСОБА_17 , який являється батьком ОСОБА_16 .

Зайшовши на територію домоволодіння та перебуваючи неподалік вхідних дверей будинку, між ОСОБА_9 та ОСОБА_17 виник словесний конфлікт з приводу боргових зобов`язань його сина ОСОБА_16 перед ОСОБА_9 , в ході якого ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносини, вирішив позбавити життя ОСОБА_17 , тобто умисно його вбити.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, витягнув ніж, який він приніс із собою та умисно наніс ним численні цілеспрямовані удари в життєво важливі ділянки тіла потерпілого - грудну клітку зліва, ліве плече, лобну ділянку голови справа.

Всього ОСОБА_9 наніс ОСОБА_17 не менше чотирнадцяти фізичних ударів, з них дві проникаючі колото-різані рани, сім колото-різаних ран, одну різану рану, садна в ділянках лівого плеча.

Згідно висновку експерта № 480 від 06.12.2019 у ОСОБА_17 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітки зліва з пошкодженням пристінкової плеври в проекції 3-го міжреберного проміжку, крововиливами в міжреберні м`язи та пристінкову плевру в проекції 3-го міжреберного проміжку; проникаючої колото-різаної рани грудної клітки зліва з пошкодженням пристінкової плеври в проекції 5-го міжреберного проміжку, крововиливами в міжреберні м`язи та пристінкову плевру в проекції 5-го міжреберного проміжку, переломом 5-го ребра зліва; семи колото-різаних ран лівого плеча; різаної рани лобної ділянки справа, садна в ділянках лівого плеча, що ускладнені тяжким травматичним шоком, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечні для життя в момент спричинення.

Після вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_9 місце події покинув та наступного дня був затриманий працівниками поліції, а потерпілого ОСОБА_17 доставлено в Обласну клінічну лікарню, що по вул. Федьковича, 91, в м. Івано-Франківську, де ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_17 від отриманих травм помер.

Крім того, ОСОБА_9 у невстановлений час та місці, при невстановлених обставинах, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого вчинення кримінальних правопорушень, придбав паспорт громадянина України, серії та номеру НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданий Тлумацьким РВ УМВС в Івано-Франківській області 11.05.2010 та паспорт громадянина України, серії та номеру НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виданий Коростенським МВ УДМС в Житомирській області 08.08.2015 року.

Також, ОСОБА_9 у невстановлений час та місці, при невстановлених обставинах, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого вчинення кримінальних правопорушень, придбав паспорт громадянина України, серії та номеру НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виданий Івано-Франківським МВ УМВС в Івано-Франківській області 05.12.1998 року.

В подальшому, у невстановлений час, ОСОБА_9 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на підробку офіційного документа, діючи умисно, вклеїв власну фотокартку у паспорт громадянина України серії та номеру НОМЕР_1 , виданий 11.05.2010 Тлумацьким РВ УМВС в Івано-Франківській області на ім`я ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим саме підробив офіційний документ - паспорт громадянина України з метою його подальшого використання та заволодіння чужим майном, шляхом шахрайства.

У відповідності до висновку експерта № СЕ-19/109/09/214ТД/19 від 30.09.2019, в наданому на дослідження паспорті громадянина України, серія та номер НОМЕР_1 , виданому 11.05.2010 Тлумацьким РВ УМВС в Івано-Франківській області на ім`я ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мало місце переклеювання фотокартки.

Також, у невстановлений час, ОСОБА_9 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на підробку офіційного документа, діючи умисно та повторно, вклеїв власну фотокартку у паспорт громадянина України серії та номеру НОМЕР_2 , виданий 08.08.2015 Коростенським МВ УДМС в Житомирській області на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим саме підробив офіційний документ - паспорт громадянина України з метою його подальшого використання та заволодіння чужим майном, шляхом шахрайства.

У відповідності до висновку експерта № 1496/19-28 від 16.09.2019, в наданому на дослідження паспорті громадянина України, серія та номер НОМЕР_2 , виданому 08.08.2015 Коростенським МВ УДМС в Житомирській області на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 мало місце переклеювання фотокартки.

Крім того, у невстановлений час, ОСОБА_9 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на підробку офіційного документа, діючи умисно та повторно, вклеїв власну фотокартку у паспорт громадянина України серії та номеру НОМЕР_3 , виданий 05.12.1998 р., Івано-Франківським МВ УМВС в Івано-Франківській області на ім`я ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , чим саме підробив офіційний документ - паспорт громадянина України з метою його подальшого використання та заволодіння чужим майном, шляхом шахрайства.

У відповідності до висновку експерта № 1730/19-28 від 17.10.2019, в наданому на дослідження паспорті громадянина України, серія та номер НОМЕР_3 , виданому 05.12.1998 Івано-Франківським MB УМВС в Івано-Франківській області на ім`я ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мало місце переклеювання фотокартки.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на використання завідомо підробленого документа, ОСОБА_9 29.07.2019, приблизно о 12 год, зайшов у приміщення магазину «Best Bikes», що знаходиться по вул. Незалежності, 83, в м. Івано-Франківську з метою отримання послуги оренди (прокату) велосипеду.

В подальшому, усвідомлюючи, що для отримання оренди необхідно пред`явити документ, який посвідчує особу, ОСОБА_9 , діючи умисно, реалізовуючи свій протиправний умисел на використання завідомо підробленого документа, достовірно знаючи, що паспорт громадянина України, серії та номеру НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданий Тлумацьким РВ УМВС в Івано-Франківській області 11.05.2010, є підробленим, назвався ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та надав завідомо підроблений документ, що містить недостовірні дані про його особу, а саме: паспорт громадянина України серії та номеру НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданий Тлумацьким РВ УМВС в Івано-Франківській області 11.05.2010 та використав завідомо підроблений документ.

Також, ОСОБА_9 29.07.2019, приблизно о 18 год, зайшов у приміщення магазину «ProRider», що знаходиться по вул. Івасюка, 11, в м. Івано-Франківську з метою отримання послуги оренди (прокату) велосипеду.

В подальшому, усвідомлюючи, що для отримання оренди необхідно пред`явити документ, який посвідчує особу, ОСОБА_9 , діючи умисно, реалізовуючи свій протиправний умисел на використання завідомо підробленого документа, достовірно знаючи, що паспорт громадянина України, серії та номеру НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виданий Коростенським МВ УДМС в Житомирській області 08.08.2015, є підробленим, назвався ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та надав завідомо підроблений документ, що містить недостовірні дані про його особу, а саме: паспорт громадянина України серії та номеру НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виданий Коростенським МВ УДМС в Житомирській області 08.08.2015 та використав завідомо підроблений документ.

Надалі продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на використання завідомо підробленого документа, ОСОБА_9 07.09.2019, приблизно о 15 год. 30 хв. прийшов до ТЦ «Меркурій», що по вул. Галицька, в м. Івано-Франківську, де потерпілий ОСОБА_21 надавав послуги з оренди електросамокатів.

В подальшому, усвідомлюючи, що для отримання оренди необхідно пред`явити документ, який посвідчує особу, ОСОБА_9 , діючи умисно, реалізовуючи свій протиправний умисел на використання завідомо підробленого документа, достовірно знаючи, що паспорт громадянина України, серії та номеру НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виданий Івано-Франківським МВ УМВС в Івано-Франківській області 05.12.1998, є підробленим, назвався ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та надав завідомо підроблений документ, що містить недостовірні дані про його особу, а саме: паспорт громадянина України серії та номеру НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виданий Івано-Франківським МВ УМВС в Івано-Франківській області 05.12.1998 р., та використав завідомо підроблений документ.

Крім цього, ОСОБА_9 29.07.2019, приблизно о 12 год, перебуваючи у приміщенні магазину «Best Bikes», що знаходиться: по вул. Незалежності, 83, у м. Івано-Франківську, попередньо використавши завідомо підроблений документ, а саме оригінал паспорту НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданий Тлумацьким PB УМВС в Івано-Франківській області 11.05.2010, з метою доведення до кінця свого протиправного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно та повторно, увів в оману потерпілого ОСОБА_22 , уклавши із останнім угоду оренди велосипеду марки «B'twin», моделі «Rock Rider 340», яскраво оранжевого кольору, вартістю 4 833 грн, велосипеду марки «Carver», моделі «Carver РНТ», чорного кольору, вартістю 8 233 грн та велосипеду марки «Vertical», моделі «Vertical XT S-Crash DS», чорно-сірого кольору, вартістю 4 463 грн, що підтверджується висновком експерта № СЕ-19/109/28-653ТВ/19 від 30.09.2019 року.

В подальшому, ОСОБА_9 , незаконно заволодівши вказаними вище велосипедами, залишив в заставу ОСОБА_22 оригінал паспорту НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виданий Тлумацьким PB УМВС в Івано-Франківській області 11.05.2010 та не маючи наміру повертати вказані вище велосипеди, покинув приміщення зазначеного магазину.

В подальшому, ОСОБА_9 розпорядився незаконно здобутим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_22 майнову шкоду на загальну суму 17 529 грн.

Окрім цього, ОСОБА_9 29.07.2019, приблизно о 18 год, перебуваючи у приміщенні магазину «ProRider», що знаходиться по вул. Івасюка, 11, у м. Івано-Франківську, попередньо використавши завідомо підроблений документ, а саме оригінал паспорту НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виданий Коростенським МВ УДМС в Житомирській області 08.08.2015, з метою доведення до кінця свого протиправного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно та повторно, увів в оману ОСОБА_23 , уклавши із останнім договір оренди велосипеду марки «Сreon», моделі «GRX8», білого кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 1778/19-28 від 18.10.2019 становить 14 777 грн.

В подальшому, ОСОБА_9 , незаконно заволодівши вказаними вище велосипедом, залишив в заставу ОСОБА_23 оригінал паспорту НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виданий Коростенським МВ УДМС в Житомирській області 08.08.2015 та не маючи наміру повертати вказаний вище велосипед, покинув приміщення зазначеного магазину.

В подальшому, ОСОБА_9 розпорядився незаконно здобутим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду на вказану суму.

Крім цього, 07.09.2019 року приблизно о 15 год. 30 хв. ОСОБА_9 прийшов за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Галицька, поруч з ТЦ «Меркурій» до місця, де потерпілий надавав в оренду електросамокати. Усвідомлюючи, що у вказаному місці можна отримати в оренду електросамокат за незначну суму грошових коштів, у ОСОБА_9 виник протиправний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом обману.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою м. Івано-Франківськ по вул. Галицька, діючи умисно та повторно, запропонував продавцю ОСОБА_21 надати йому у тимчасове користування два електросамокати марки «Хіаоmі М365», які зобов`язався повернути до 08.09.2019, хоча наміру виконувати цю домовленість не мав.

При цьому ОСОБА_9 , з метою введення в оману продавця щодо правомірності передачі останньому електросамокатів марки «Хіаоmі М365» оплатив грошові кошти в сумі 1000 грн, у відповідності до усної угоди оренди електросамокатів та залишив в заставу оригінал паспорта громадянина України, серії та номеру НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виданий Івано-Франківським МВ УМВС в Івано-Франківській області 05.12.1998 року.

Будучи введеним в оману, ОСОБА_21 , на виконання усної угоди оренди, добровільно надав ОСОБА_9 два електросамокати марки «Хіаоmі М365» чорного кольору, вартістю 17 800 грн, у відповідності до висновку експерта № СЕ-19/109/28-743ТВ/19 від 27.11.2019 року. Отримавши вказані електросамокати, ОСОБА_9 пішов у напрямку центральної площі м. Івано-Франківська.

Надалі, ОСОБА_9 у встановлений усним договором строк два електросамоката марки «Хіаоmі M365» власнику не повернув, а розпорядився ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_21 майнову шкоду на вказану суму.

Не погоджуючись з вироком суду, адвокат ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_12 подали апеляційні скарги.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 просить скасувати вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 квітня 2023 року та направити матеріали кримінального провадження на новий розгляд.

Вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині засудження ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 115 КК України через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Сторона захисту заперечує щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України. Вважає, що судом вибірково оцінені обставини події від 30.09.2019 року та не дано оцінки показанням свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_16 і обвинуваченого, неповною мірою досліджені висновки експертиз. Зокрема, неналежно оцінені показання: свідка ОСОБА_24 , який повідомив, що потерпілий сам запросив ОСОБА_9 до свого домоволодіння, щоб «розібратися» за борги сина; свідка ОСОБА_16 (сина потерпілого), який заперечував існування у нього боргу перед обвинуваченим, хоча свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_24 стверджували протилежне, а також вказував, що начебто бачив в руках ОСОБА_9 предмет схожий на ніж, але не зміг його описати, водночас жоден свідок не зазначав про цей предмет в руках обвинуваченого.

Вважає, що висновки експертиз №129 від 28.10.2019 року, №769 від 18.10.2019 року та №768 від 23.10.2019 року підтверджують показання обвинуваченого про те, що потерпілий перший спробував нанести йому удар ножем в область живота, та тільки поранив його. Зазначені показання підтвердив і свідок ОСОБА_25 , який вказував, що ОСОБА_9 30.09.2019 року прийшов до нього додому з порізами на руці і животі.

Заступник керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_12 просить скасувати вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 квітня 2023 року в частині призначеного покарання з підстав невідповідності призначеного покарання особі обвинуваченого та тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_9 :

- за ч.1 ст. 115 КК України 14 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 357 КК України 1 рік обмеження волі;

- за ч.1 ст. 358 КК України 1 рік 6 місяців обмеження волі;

- за ч.3 ст. 358 КК України 3 роки обмеження волі;

- за ч.4 ст. 358 КК України 2 роки обмеження волі;

- за ч.2 ст. 190 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_9 покарання 14 років позбавлення волі. В решті вирок залишити без зміни.

Зокрема прокурор посилається на те, що фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, а покарання не відповідає меті кримінального покарання.

Зазначає, що суд першої інстанції недостатньо врахував обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, та дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак, відбувши покарання за вироком Івано-Франківського міського суду від 17.05.2015 року, у виді 4 років позбавлення волі, на шлях виправлення не став.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_10 підтримали доводи та вимоги своєї апеляційної скарги, просили залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора. Крім того враховуючи, що з дня вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України пройшло більше трьох років, просили звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за цими статями, у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст.49 КК України;

- прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_12 , заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого, не заперечував щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, на підставі ст. 49 КК України;

- потерпіла ОСОБА_11 підтримала вимоги апеляційної скарги прокурора та просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника слід задовольнити частково, апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом по даній справі дотримано вимог кримінального процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в даному провадженні об`єктивної істини та вірного визначення юридично-правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 .

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 358, ч.2 ст. 190 КК України належним чином мотивований та ніким не оспорюється.

Разом з тим, захисник обвинуваченого в своїй апеляційній скарзі не погоджується з вироком суду першої інстанції в частині кваліфікації дій ОСОБА_9 за ч.1 ст. 115 КК України. Вказує, що потерпілий сам запросив до себе додому обвинуваченого з приводу боргу його сина ОСОБА_16 та за допомогою ножа намагався завдати обвинуваченому тілесні ушкодження, у зв`язку з чим ОСОБА_9 , перебуваючи у стані необхідної оборони, намагаючись захиститись, забрав ніж у потерпілого та завдав останньому тілесні ушкодження. Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що смерть потерпілого настала через декілька днів, коли останній перебував у лікарні, що свідчить про відсутність в обвинуваченого ОСОБА_9 умислу на заподіяння потерпілому смерті. Вважає, що суд першої інстанції прийшов до безпідставного висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_9 перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні дані, які це доводять, а обвинувачений вищевказаний факт повністю заперечує та стверджує, що не вживав алкогольних напоїв. Крім того, вважає, що суд першої інстанції не врахував, що зі змісту пояснень обвинуваченого ОСОБА_9 вбачається, що він перебував у стані сильного душевного хвилювання, яке було викликано неправомірними діями потерпілого.

Зі змісту матеріалів кримінального провадження та мотивувальної частини вироку вбачається, що суд першої інстанції перевіряв в судовому засіданні доводи сторони захисту щодо невинуватості ОСОБА_9 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та правової кваліфікації його дій і прийшов до висновку, що вони повністю спростовуються сукупністю доказів, які були досліджені під час розгляду кримінального провадження.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, зроблено на підставі об`єктивного з`ясування фактичних обставин, які повністю підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом у їх взаємозв`язку відповідно до приписів ст. 94 КПК України.

Зокрема, такого висновку суд дійшов на підставі аналізу показань допитаних в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_11 , свідків, фактичних даних, що містяться у протоколах огляду місця події, у висновках судових експертиз, а також на підставі інших доказів, зміст яких детально відображено у вироку.

Під час апеляційного розгляду захисник адвокат ОСОБА_10 стверджував, що 30.09.2019 року близько 20 год. 30 хв. в с. Вовчинець, вул. Бугая, 32, Івано-Франківської міської ради обвинувачений ОСОБА_9 перебував в стані необхідної оборони, оскільки потерпілий ОСОБА_17 накинувся на нього з ножем у руках та намагався заподіяти йому тілесні ушкодження, у зв`язку з чим останній заволодів ножем на з метою захисту заподіяв потерпілому тілесні ушкодження. При цьому, зі змісту доводів сторони захисту та пояснень обвинуваченого ОСОБА_9 в суді апеляційної інстанції вбачалось, що обвинувачений отримав тілесні ушкодження у вигляді різаної рани живота. З метою перевірки вищевказаних доводів, розгляд кримінального провадження неодноразово відкладався, оскільки сторона захисту намагалась отримати певні медичні документи, які дозволяли підтвердити наявність відповідних тілесних ушкоджень в обвинуваченого.

В судовому засіданні апеляційного суду було досліджено надану захисником відповідь начальника філії ЦОЗ ДКВС України у Чернівецькій, Івано-Франківській, Закарпатській та Тернопільській областях ОСОБА_26 від 15.11.2023 року, згідно якої, перед поміщенням в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» ув`язнений ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обстежений 01.10.2019 року в Івано-Франківській МКЛ №1 та встановлено діагноз: Садно черевної стінки. Хронічний бронхіт в стадії загострення (копії додаються). Ув`язнений ОСОБА_27 поступив в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» - 03.10.2019, був оглянутий лікарями Івано-Франківської міської медичної частини №12 філії з приводу стану здоров`я (в тому числі за допомогою мобільного діагностичного комплексу IDIS7500 №ВВ66Н82МВР) проводились лабораторні обстеження. Встановлено діагноз: практично здоровий.

Таким чином, зі змісту вищевказаної відповіді вбачається, що під час обстеження обвинуваченого ОСОБА_27 01.10.2019 року в останнього було виявлено садно черевної стінки і відсутні дані про наявність різаної рани живота.

Перевіряючи доводи сторони захисту та обвинуваченого ОСОБА_27 про те, що останній діяв у стані необхідної оборони, суд виходить із сукупності доказів, які були досліджені судом першої інстанції та які дозволяють встановити фактичні обставини та надати правильну правову оцінку діям обвинуваченого.

Так, доводи про наявність реальної загрози життю та здоров`ю обвинуваченого з боку потерпілого не підтверджуються наявними у справі доказами та об`єктивними даними.

Зокрема, в суді першої інстанції потерпіла ОСОБА_11 показала, що 30.09.2019 року близько 20 год. 00 хв. перебувала у своєму будинку, що по АДРЕСА_2 , разом з чоловіком, сином та внуком. Проводячи час з внуком, на другому поверсі будинку, почула дзвінок у двері. Хто саме прийшов потерпіла не бачила, оскільки хвіртку відкрив її чоловік ОСОБА_17 та вийшов на подвір`я будинку. Через декілька хвилин, почувши сильні крики невідомих чоловіка та жінки, спустилась на перший поверх будинку, вийшла на подвір`я та побачила, свого чоловіка, який був весь в крові, блідий та тримався рукою в області серця, та обвинуваченого ОСОБА_9 з невідомою жінкою, які направлялись до виходу з подвір`я. Біля хвіртки стояв високий, худий чоловік. Потерпіла почала кричати та в цей час з будинку вибіг її син ОСОБА_16 , який допоміг завести ОСОБА_17 в коридор будинку. Після цього приїхали працівники поліції та швидкої медичної допомоги. Працівники поліції запитали у чоловіка чи знає він обвинуваченого, на що ОСОБА_17 відповів, що вперше його бачив. Потерпіла зазначила, що ні вона, ні її чоловік ОСОБА_17 обвинуваченого ОСОБА_9 раніше не знали.

Вищевказані показання потерпілої ОСОБА_11 прямо вказують на обвинуваченого ОСОБА_27 , як на особу яка вчинила правопорушення та свідчать про те, що дії обвинуваченого після вчинення правопорушення були спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_16 в суді першої інстанції, він з обвинуваченим ОСОБА_9 знайомий, бачились один раз. Ніяких боргових зобов`язань перед обвинуваченим у нього не було. 30.09.2019 року проводив час вдома, за адресою АДРЕСА_2 , разом з мамою, батьком та племінником. Близько 20 год 00 хв, перебуваючи в кімнати на другому поверсі будинку, з мамою та племінником, почув дзвінок у двері. Батько в цей час був на подвір`ї будинку. Мама спустилась вниз, щоб подивитись хто прийшов. В цей момент свідок почув крики з вулиці та пішов до вікна, де побачив на подвір`ї будинку свого батька, обвинуваченого ОСОБА_9 з предметом у руках, ззовні схожим на ніж, та невідому жінку, яка тягнула обвинуваченого до виходу з подвір`я. Спустившись вниз, підбіг до батька, який був дуже блідий, весь в крові, та разом з мамою затягнули його до будинку.

Вищевказані пояснення свідка ОСОБА_16 повністю узгоджуються із показаннями потерпілої ОСОБА_11 в частині послідовності подій та повністю спростовують доводи сторони захисту про перебування обвинуваченого у стані необхідної оборони, оскільки свідчать, що саме він напав на потерпілого та завдав йому удари ножем.

З показань свідка ОСОБА_14 вбачається, що в ОСОБА_16 було боргове зобов`язання перед обвинуваченим ОСОБА_9 , про що йому повідомив сам потерпілий ОСОБА_11 .

Вищевказані пояснення свідка ОСОБА_14 підтверджують наявність певних підстав для виникнення в обвинуваченого неприязних відносин та вказують на мотив вчиненого правопорушення.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_28 в суді першої інстанції, 30.09.2019 року ввечері вона сиділа на лавці біля зупини «Гранд Базару» в м. Івано-Франківську, з собакою та молодим чоловіком. До них підійшов ОСОБА_9 попросив сигарету та запропонував піти з ним до одного чоловіка, який повинен віддати йому гроші. Вони разом пішли до домоволодіння ОСОБА_17 . Підійшовши до будинку потерпілого, ОСОБА_9 зайшов на подвір`я, а вона залишилась чекати біля хвіртки. Через деякий час вона почула крики, звуки боротьби, налякалась та перескочила через огорожу. Підбігла до обвинуваченого та почала його відтягувати від потерпілого. Коли ОСОБА_9 направився до виходу, вона залишилась з ОСОБА_17 та декілька хвилин з ним розмовляла, після чого останній пішов до будинку.

Показання свідка ОСОБА_28 повністю спростовують доводи сторони захисту про те, що саме потерпілий пропонував зустрітися з приводу наявного боргу та свідчать, що обвинувачений ОСОБА_9 з метою повернення грошових коштів прийшов до потерпілого.

Свідок ОСОБА_24 в суді зазначав, що обвинувачений ОСОБА_9 є його знайомим. 30.09.2019 року в світлу пору доби до його магазину прийшов ОСОБА_17 . В ході розмови з останнім свідок повідомив ОСОБА_17 , що його син винен гроші його знайомому, на що потерпілий відповів, що сина вдома немає, тому всі кому син винен гроші, нехай приходять до нього і він сам з цим розбереться. Цього ж дня, до магазину прийшов обвинувачений ОСОБА_9 . Свідок передав слова ОСОБА_17 обвинуваченому, який, пробувши певний час у магазині, сказав, що йде до домоволодіння ОСОБА_17 . Через деякий час до магазину прибігла ОСОБА_15 та повідомила, що ОСОБА_9 щось накоїв, проте не розказала, що саме. Закривши магазин, свідок направився до своєї машини та побачив на задньому сидінні ОСОБА_9 , який був в збудженому стані. Обвинувачений розповів свідку, що між ним та ОСОБА_17 сталась суперечка, в ході, якої він завдав 20-25 ударів ножем в тіло потерпілого ОСОБА_17 .

Вищевказані пояснення свідка ОСОБА_24 узгоджуються із поясненнями свідка ОСОБА_28 , яка стверджувала, що дійсно перебувала разом із обвинуваченим на місці вчинення правопорушення, чула звуки боротьби та була змушена відтягувати обвинуваченого віт потерпілого, намагаючись припинити його дії.

Колегія суддів не погоджується з доводами сторони захисту про те, що показання обвинуваченого щодо спричинення йому потерпілим ножових ран на тілі підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_29 . Так, з показань зазначеного свідка вбачається, що про події 30.09.2019 року йому стало відомо зі слів обвинуваченого ОСОБА_9 , який є сином його товариша. Зазначені показання свідка не узгоджуються із сукупністю інших доказів по даному кримінальному провадженню та не відповідають встановленим судом фактичним обставинам.

В апеляційних доводах сторона захисту також посилається на те, що судом не дано належну оцінку висновкам експертиз №129 від 28.10.2019 року, №769 від 18.10.2019 року та №768 від 23.10.2019 року, які підтверджують показання обвинуваченого про те, що потерпілий перший спробував нанести йому удар ножем в область живота.

Так, згідно висновку експерта № 129 від 28.10.2019 року, при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту рук потерпілого ОСОБА_17 знайдена кров та епітеліальні клітини людини. Статеву належність крові та клітин встановити немає можливості із-за непридатністю ядер епітеліальних клітин для даного виду дослідження, та відсутністю формених елементів крові. Розташування клітин у вигляді пластів може свідчити про травматичний характер їх походження. При серологічному дослідженні даних об`єктів за допомогою реакції абсорбції-елюції та змішаної аглютинації на клітинах, виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВ0. Антигени А і В не виявлено. Таким чином, виявлена кров та клітини могли походити від особи (осіб), якій (яким) властивий антиген Н системи АВ0, що не виключає їх походження від самого потерпілого ОСОБА_17 . Домішок крові та клітинних елементів підозрюваного ОСОБА_9 в піднігтьовому вмісті рук потерпілого ОСОБА_17 не виключається (т.5 а.с.235-237).

Відповідно до висновку експерта № 769 від 18.10.2019 року, в плямах на футболці, спортивних штанах потерпілого ОСОБА_17 знайдена кров людини. При серологічному дослідженні виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО, крім того виявлені ізогемаглютиніни анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВО. Таким чином, кров, що виявлена на даних речових доказах, може належати особі (особам) групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, якій властивий антиген Н, і, найімовірніше, належить самому потерпілому ОСОБА_17 . У випадку можливого змішування крові двох і більше осіб у одних і тих же слідах домішок крові підозрюваного ОСОБА_9 не виключається (т.5 а.с.184-185).

Згідно висновку експерта № 768 від 23.10.2019 року, в плямах на трьох відрізах марлі, на які перенесена речовина бурого кольору під час огляду місця події, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні виявлений антиген Н та ізогемаглютиніни анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВО. Таким чином, кров, що виявлена на даних речових доказах, може належати особі (особам) групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, якій властивий антиген Н, що не виключає можливості належності крові самому потерпілому ОСОБА_17 . У випадку можливого змішування крові двох і більше осіб у одних і тих же слідах домішок крові підозрюваного ОСОБА_9 не виключається при умові наявності зовнішньої кровотечі в останнього на момент скоєння злочину (т.5 а.с.190-191).

Колегія суддів вважає, що вищевказані висновки експертиз не підтверджують доводи сторони захисту про перебування обвинуваченого у стані необхідної оборони, оскільки судом було встановлено, що потерпілий ОСОБА_17 не нападав на обвинуваченого з ножем, не намагався йому завдати тілесні ушкодження і не спричинив поранення, які могли призвести до крововтрати. Доводи сторони захисту про наявність таких поранень носять голослівний характер, не підтверджуються сукупністю досліджених доказів та суперечать встановленим судом фактичним обставинам.

Колегія суддів приймає до уваги, що для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання. (постанова Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 342/538/14-к).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про неспроможність доводів сторони захисту про перебування обвинуваченого у стані необхідної оборони, оскільки показання обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що потерпілий ОСОБА_17 напав на нього з ножем та намагався завдати йому тілесні ушкодження не відповідають дійсності та повністю спростовуються сукупністю досліджених доказів.

Колегія суддів також вважає, що обвинувачений ОСОБА_9 не перебував у стані сильного душевного хвилювання, оскільки потерпілим ОСОБА_17 не вчинялись протиправні дії, які могли спровокувати та викликати в обвинуваченого особливий емоційний стан у виді сильного душевного хвилювання, яке значною мірою знижувало його здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними.

Крім того, відсутність у ОСОБА_9 стану сильного душевного хвилювання підтверджується також висновком судово-психіатричного експерта № 284/2019 від 10.12.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_9 психічними розладами (в тому числі і в тимчасовому хворобливому стані) не страждає і не страждав на період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину підекспертний ОСОБА_9 перебував в стані і перебуває на даний час, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру підекспертний ОСОБА_9 не потребує (т.6 а.с.238-242).

Колегія суддів вважає безпідставними доводи сторони захисту про недоведеність факту вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, оскільки судом було обґрунтовано встановлено, що 30.09.2019 року ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_14 та ОСОБА_15 перебували у приміщенні магазину «Градус», що по вул. В. Стуса, 17А, в м. Івано-Франківську, де розпивали алкогольні напої та саме в ході розпивання алкогольних напоїв у ОСОБА_9 виник умисел на вчинення неправомірних дій відносно ОСОБА_16 з метою повернення грошових коштів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_9 діяв з метою заподіяння смерті потерпілому, що повністю підтверджується характером насильства, яке було застосовано обвинуваченим до потерпілого, використанням в якості знаряддя злочину ножа та заподіяння ним достатньо великої кількості ударів в життєво важливі ділянки тіла потерпілого із силою, яка була достатньою для заподіяння тілесних ушкоджень, внаслідок яких настала смерть потерпілого.

Зокрема, відповідно до висновку експерта № 480 від 06.12.2019 року, смерть гр. ОСОБА_17 настала від проникаючих колото-різаних ран грудної клітки зліва, з пошкодженням пристінкової плеври, крововиливами в міжреберні м`язи та пристінкову плевру, переломом п`ятого ребра зліва, пошкодженням внутрішньогрудної артерії зліва, колото-різаних ран в ділянці лівого плеча, різаної рани лобної ділянки справа з пошкодженням м`яких тканин, які супроводжувалися масивною внутрішньою (при ревізії лівої плевральної порожнини 2,5 літрів крові та згустків) та зовнішньою крововтратою з розвитком тяжкого геморагічного шоку, який у своєму перебігу привів до розвитку компенсаторних механізмів у вигляді тромбозу судин головного мозку, та на фоні падіння системної гемодинаміки до розвитку ускладнення у вигляді множинних ішемічних вогнищ обох півкуль головного мозку з вторинними субарахноїдальними крововиливами, проривом в лівий бічний шлуночок, що призвело до набряку головного мозку та стовбура мозку.

3гідно даних медичної карти стаціонарного хворого смерть гр. ОСОБА_17 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 3:50 год., що не суперечить судово-медичним даним.

При проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_30 виявлено тілесні ушкодження:

а) проникаюча колото різана рана грудної клітки зліва з пошкодженням пристінкової плеври в проекції 3-го міжреберного проміжку, крововиливами в міжреберні м?язи та пристінкову плевру в проекції 3-го міжреберного проміжку; проникаюча колото-різана рана грудної клітки зліва з пошкодженням пристінкової плеври в проекції 5-го міжреберного проміжку, крововиливами в міжреберні м`язи та пристінкову плевру в проекції 5-го міжреберного проміжку, переломом 5-го ребра зліва; сім колото-різаних ран лівого плеча; різана рана лобної ділянки справа, садна в ділянках лівого плеча, що ускладнені тяжким травматичним шоком. Які утворилися прижиттєво незадовго до поступлення на стаціонарне лікування в ОКЛ.

Колото-різані рани утворилися від дії плоского колючо-ріжучого предмету, що має обушок і лезо, різані рани утворилися від дії ріжучого предмету, яким міг бути в тому числі і лезо клинка ножа, та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як таких які є небезпечні для життя в момент спричинення.

Судово-медичних даних для визначення в якій послідовності були спричинені тілесні ушкодження немає.

Тілесні ушкодження спричинені незадовго до поступлення на стаціонарне лікування в ОКЛ 30.09.2019 о 21:36 і згідно даних медичної карти стаціонарного хворого смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 3:50 год.

Враховуючи кількість і локалізацію тілесних ушкоджень, можна думати, що мало місце не менше 14 фізичних контактів травмуючого предмету з тілом ОСОБА_17 .

Перевіряючи вирок суду в частині справедливості призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , колегія суддів вважає, що посилання прокурора на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які піддягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушення, особу винного, зокрема те, що він не працює, не одружений, раніше судимий, в Обласній психоневрологічній лікарні №3 на стаціонарному лікуванні не перебував, за амбулаторною допомогою не звертався, в Івано-Франківському обласному наркологічному диспансері надавалась амбулаторна допомога, думку потерпілої ОСОБА_11 про сувору міру покарання обвинуваченого, а також відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставини, що обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевказані обставини, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у межах санкцій ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч.2 ст. 190 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначив покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років.

Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання в повній мірі відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, є справедливим, достатнім та необхідним для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, в зв`язку з чим, не вбачає підстав для призначення більш суворого покарання.

Крім того, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками, за які передбачено покарання у виді обмеження волі до двох років та вчинені ОСОБА_9 в липні 2019 року.

Приписами ст. 285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України в разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до положень ст. 285 КПК України, обвинуваченому роз`яснено наявність підстав для звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, та з`ясовано його думку. Обвинувачений ОСОБА_9 погодився з таким звільненням.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ОСОБА_9 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України на підставі п.2 ч. 1 ст. 49 КК України, оскільки вчинені ним кримінальні правопорушення належить до кримінальних проступків, за які передбачено покарання у виді обмеження волі, і на момент розгляду провадження в суді апеляційної інстанції минуло три роки з дня їх вчинення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції необхідно скасувати в частині визнання винним та призначення покарання за ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,409, 412, 415, 418,419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_12 залишити без задоволення.

Вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 квітня 2023 року щодо ОСОБА_9 скасувати в частині визнання винним та призначення покарання за ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.

Звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_9 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_13 до обвинуваченого ОСОБА_9 про відшкодування шкоди, яку заподіяно вчиненням правопорушення залишити без розгляду.

Вважати, що вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 квітня 2023 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.3 ст.357, ч.3 ст.358, ч.2 ст. 190 КК України та призначено покарання на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років.

В решті вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 квітня 2023 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5