КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 24 жовтня 2023 року клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу з доповненнями представника ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 липня 2023 року,

за участі:

прокурора ОСОБА_8 ,

представника власників майна адвоката ОСОБА_7

власників майна ОСОБА_6 , ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та накладено арешт на ноутбук марки «Apple» моделі «МассBook Air» с/н C02SQ9SNQ6C4, ноутбук марки «Apple» моделі «А1466» с/н С02М3НJ2F5V7, грошові кошти в іноземній валюті на загальну суму 125 244 долари США та 2275 євро, а також предмети ззовні схожі на набої із наступним маркуванням:

- «270 81» - 129 штук та пакування до 4 пачок від набоїв;

- «1794» - 2 штуки;

- «3 85» - 1 штука;

- «380 WIN» - 1 штука;

- «188 22» - 1 штука;

- «3 96» - 1 штука;

- «539 Д» - 1 штука;

- «711 90» - 1 штука»

- «7.62х39» - 1 штука;

- «5.56х45» - 2 штуки;

- «223 REM» - 1 штука, які належать ОСОБА_6 , заборонено до завершення досудового розслідування та судового розгляду користуватися та розпоряджатися вказаним майном у будь-який спосіб».

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 липня 2023 року, скасувати ухвалу в частині накладення арешту на грошові кошти в іноземній валюті на загальну суму 125 244 долари США та 2 275 Євро та в цій частині постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що 12 липня 2023 року клопотання прокурора розглянуто без виклику власника майна чи його представника, копію отримано 05 вересня 2023 року, апеляційну скаргу направлено поштовим зв`язком 08 вересня 2023 року.

Зазначає, що грошові кошти вилучено всупереч ухвалі слідчого судді, а інформація щодо їх законності походження надавалася до суду першої інстанції.

Зокрема, грошові кошти складаються із власних накопичень, заробітної плати ОСОБА_6 , та ОСОБА_5 , що підтверджується відповідною звітністю.

Зауважує, що досудове розслідування проводиться за правовою кваліфікацією передбаченого ст. 364 КК України, однак ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не є службовими особами, вилучені грошові кошти є їх спільною власністю.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власників майна та власників майна, які просили задовольнити апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені апелянтом доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у випадку якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскільки, 12 липня 2023 року клопотання прокурора розглянуто без виклику власника майна чи його представника, копію отримано 05 вересня 2023 року, апеляційну скаргу направлено поштовим зв`язком 08 вересня 2023 року, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, відомості про яке 06 квітня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000602, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Як вбачається з клопотання прокурора, протягом 2021 - 2023 років службові особи ТОВ «ТБ Сервіс» (), ТОВ «Меліус Трейд» () та інших невстановлених суб?єктів господарської діяльності, за попередньою змовою з фізичними особами підприємцями, які надають брокерські послуги та службових осіб Одеської митниці організували схему переміщення через митний кордон України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю вантажів комерційного призначення.

Крім того досудовим розслідуванням встановлено, що до вказаної протиправної діяльності причетний директор ТОВ «ТБ Сервіс» () - ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

06 липня 2023 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 червня 2023 року проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучено ноутбук марки «Apple» моделі «MacBook Air» с/н С02SQ9SNQ6C4, ноутбук марки «Apple» моделі «А1466» с/н C02M3HJ2F5V7, грошові кошти в іноземній валюті на загальну суму 125 244 долари США та 2275 євро, а також предмети ззовні схожі на набої.

Постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 від 06 липня 2023 року вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

07 липня 2023 року прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про арешт майна, з метою збереження речових доказів.

12 липня 2023 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання прокурора задоволено.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, слідчим суддею зазначених вимог закону дотримано.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000602 про накладення арешту на речі та грошові кошти, які вилучено в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку, що з метою збереження вказаного майна, яке відповідає ознакам речових доказів згідно ст. 98 КПК України, наявні достатні підстави для арешту вказаного в клопотанні майна.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у права власників майна з потребами кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведено обставини, які підтверджують, що незастосування такого обмеження може призвести до наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню, а вилучене майно у ході обшуку, пов`язане із кримінальним правопорушенням.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Доводи апелянта, що грошові кошти вилучено всупереч ухвалі слідчого судді необґрунтовані. Колегія суддів вважає, що дозвіл на відшукання та вилучення грошових коштів, слідчим суддею хоча і не надався, однак вони мають значення у кримінальному провадженні № 0000602, як речові докази.

Твердження апелянта, що грошові кошти складаються із власних накопичень, заробітної плати ОСОБА_6 , та ОСОБА_5 , що підтверджується відповідною звітністю, мають бути перевіренні органом досудового розслідування під час проведення досудового розслідування, з урахуванням обставин кримінального провадження.

Застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, є втручанням у права і свободи власника майна, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, що у цьому випадку і мало місце.

Зважаючи на зазначене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно зазначене у клопотанні прокурора, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, застосував захід забезпечення кримінального провадження на засадах розумності та співмірності.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга з доповненнями представника ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_7 з урахуванням викладених в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , - адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 липня 2023 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 липня 2023 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу з доповненнями представника ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12

Єдиний унікальний № 757/28661/23-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13

Провадження № 11сс/824/5867/2023 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.170 КПК