Справа № 513/1375/23
Провадження № 1-кс/513/82/23
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

про скасування арешту

22 листопада 2023 року слідчий суддя Саратського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Саратського районного суду Одеської області клопотання ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, -

встановив:

15 листопада 2023 року ОСОБА_4 , звернувся на електронну адресу Саратського районного суду, з клопотанням про скасування арешту майна, посилаючись на те, що 29.09.2023 року він був зупинений інспектором СРПП ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_5 та поліцейським СРПП ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 на автодорозі Одеса-Рені М15, 117 км за порушення правил дорожнього руху, в ході оформлення штрафу у поліцейських виникли сумніви щодо справжності його водійського посвідчення серії НОМЕР_1 виданого 29.11.2012 року. В зв`язку з чим на посвідчення серії НОМЕР_1 було накладено арешт. Постановою від 09.11.2023 року кримінальне провадження відносно нього було закрито. Просить суд зняти арешт з посвідчення серії НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_4 та зобов`язати слідчого повернути водійське посвідчення серії НОМЕР_1 .

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду клопотання заявник та представник сектору дізнання ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області в судове засідання не з`явились, причину неявки суду не повідомили. Відповідно до аб.2 ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні щодо зняття арешту із посвідчення серії НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_4 не заперечував.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Судом встановлено, що 29.11.2012 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане МВРЕР ДАІ м. Н.Каховка при УДАІ УМВС України в Херсонській області.

29.09.2023 року ВП №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області внесено відомості до ЄРДР за №0000077 з попередньою правовою кваліфікацією ч.4 ст.358 КК України, щодо вилученого посвідчення водія ОСОБА_4

03.10.2023 року ухвалою слідчого судді було накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_1 видане 29.11.2012 року та дійсне до 30.11.2062 року, категорії транспортних засобів «А», «В», яке поміщено до паперового конверту «Національна поліція. Слідче управління» та опечатано.

Відповідно до ст. 16 КПК України - позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

Сукупність наведеної норми свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

Постановою дізнавача від 09.11.2023 року кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000077 закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Арешт майна, відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження. Частиною ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Згідно з вимогами ч.3 ст.132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

З огляду на приписи п.18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право особи, в інтересах якої подано клопотання, на вільне використання майна власником, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

Слідчий суддя, виконуючи покладені на нього обов`язки, запобігає зловживанню стороною обвинувачення її повноваженнями з метою збереження рівності сторін кримінального провадження та збалансованості їх прав.

При вирішенні питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судової процедури для забезпечення гарантій дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Беручи до уваги те, що арешт був накладений в рамках кримінального провадження № 0000077 від 29.09.2023 року порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, яке на сьогоднішній день закрито, підтвердженням чого є постанова дізнавача від 09.11.2023 року про закриття кримінального провадження, арешт на майно було накладено ухвалою слідчого судді на стадії досудового розслідування, провадження припинено на стадії досудового розслідування, слідчий суддя доходить переконання, що відпала потреба у застосуванні цього заходу, а подальше існування такого обмежує право власності та право користування особи на мирне володіння належним майном, а тому накладений арешт підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серії НОМЕР_1 видане 29.11.2012 року та дійсне до 30.11.2062 року, категорії транспортних засобів «А», «В», яке поміщено до паперового конверту «Національна поліція. Слідче управління».

Повернути ОСОБА_4 водійське посвідчення серії НОМЕР_1 від 29.11.2012 року.

Копію ухвали надіслати учасникам кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1