Провадження № 1-кп/638/1140/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про призначення справи до судового розгляду та обрання запобіжного заходу

24 січня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

провівши в залі суду в м. Харкові підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0001269 від 03.11.2023 з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, підготовче судове засідання призначено ухвалою суду від 04.01.2024, міра запобіжного заходу - особисте зобов`язання,

за участю :

прокурора ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

25.12.2023 до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшли матеріали кримінального провадження № 0001269 від 03.11.2023 з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України.

Заслухавши думки прокурора, представника потерпілого, потерпілого, захисника, обвинуваченої про можливість призначити судовий розгляд, встановивши відповідність обвинувального акта вимогам КПК України, правильність визначення підсудності кримінального провадження Дзержинському районному суду м. Харкова, й крім того, відсутність угод визначених у ст. 468 КПК України, а також підстав передбачених пунктами 4-8 ч. 1 та ч. 2 ст. 284 КПК України для закриття кримінального провадження, суд вирішив питання, пов`язані із підготовкою до судового розгляду.

Справу розглядати у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово.

У судове засідання слід викликати учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заявила клопотання, в якому посилаючись на вагомість доказів обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого її тяжкого злочину, наявний ризик переховування обвинуваченої від суду внаслідок тяжкості можливого покарання за скоєне, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, вважала за необхідне, на час судового провадження, обрати у відношенні ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора, просив його задовольнити з підстав, які зазначені в клопотанні.

Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на відсутність підстав для його задоволення.

Суд вислухав пояснення учасників судового провадження та дослідивши відповідні матеріали кримінального провадження, вважає що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Харкова від 06.12.2023, на час досудового розслідування, був обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання щодо обвинуваченої ОСОБА_3 до 30.01.2024.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

За висновком Конституційного Суду України, викладеним в рішенні від 23.11.2017 № 1-р/2017, продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність (ч.2 ст. 29 Конституції України).

Крім того, Конституційний Суд України також зазначив, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Відповідно до практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно зі ст.ст. 7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний , обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Надані стороною обвинувачення докази, свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Згідно до приписів ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини сьомої статті 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Таким чином, враховуючи обставини інкримінованого кримінального правопорушення, яке відповідно до приписів ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжкого злочину, тяжкість передбаченого санкцією статті покарання, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, беручи до уваги особу підозрюваної ОСОБА_3 , яка раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину, не працює у зв`язку з введенням військового стану в Україні, має постійне місце проживання в м. Харкові, де мешкає разом з родиною, що свідчить про наявність міцних соціальних та сімейних зв`язків, відношення до інкримінованого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність застосування на час судового провадження у відношенні обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на неї відповідних обов`язків, передбачених приписами ст. 194 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 та його представник -адвокат ОСОБА_5 заявили клопотання про накладення арешту на належний обвинуваченої ОСОБА_3 автомобіль марки «КІА SPORTAGE», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою забезпечення заявленого потерпілим, в межах кримінального провадження цивільного позову.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтримала клопотання потерпілого та його захисника, зазначивши про наявність підстав для його задоволення, так як під час досудового розслідування питання щодо арешту зазначеного автомобіля не вирішувалось.

Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник - адвокат ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні заперечували проти задоволення заявленого потерпілим та його представником клопотання, наголошуючи, що на теперішній час ОСОБА_3 не є власником зазначеного автомобіля.

Однак при цьому на підтвердження своїх тверджень стороною захисту будь-яких правовстановлюючих документів щодо відчуження зазначеного автомобіля, обставин відчуження та особи на користь якої автомобіль відчужено, суду не надано.

Суд вислухав пояснення учасників судового провадження та дослідивши відповідні матеріали кримінального провадження, вважає що клопотання потерпілого та його представника підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приписами ч. 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 171 КК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Як встановлено у підготовчому судовому засіданні під час досудового розслідування, у межах зазначеного кримінального провадження, потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов щодо стягнення з обвинуваченої ОСОБА_3 шкоди завданої внаслідок вчинення останньою зазначеного кримінального правопорушення, а саме : у відшкодування моральної шкоди - 5000000 гривен, яка на час підготовчого судового засідання потерпілому не відшкодована, що не заперечувалось у підготовчому судового засіданні учасниками судового провадження.

З доданого до клопотання потерпілого та його представника звіту про оцінку майна № 1 КТЗ 16012024, складеного ТОВ «Українська експертна служба», вбачається, що станом на 16.01.2024, середня ринкова вартість автомобіля марки «КІА SPORTAGE», реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 556980 гривен, яка є співмірною з заявленими потерпілим позовними вимогами, та не перевищує ціну позову.

Окрім того, з доданої до клопотання потерпілого та його представника інформації наданої Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Харківській області № 31/20-4615 від 18.12.2023 автомобіль марки «КІА SPORTAGE», 1998 року випуску, на праві приватної власності належить обвинуваченої ОСОБА_3 .

Як вже зазначалось, стороною захисту будь-яких правовстановлюючих документів щодо відчуження зазначеного автомобіля, обставин відчуження та особи на користь якої автомобіль відчужено, суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що для досягнення мети та завдань визначених у приписах ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме : для забезпечення цивільного позову та запобіганню можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, виникла необхідність в арешті належного обвинуваченої ОСОБА_3 автомобіля, шляхом заборони вчинення відповідних дій.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 170-173, 176-179, 193,194, 196, 205, 314-316, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0001269 від 03.11.2023 з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України у відкритому судовому засіданні на 10:00 годину 01 лютого 2024 року у залі Дзержинського районного суду м. Харкова за адресою: пр.т Перемоги, 52-В м. Харків.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово

Про час, дату та місце судового розгляду повідомити учасників судового провадження.

На час судового провадження, обрати обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк два місяці, тобто до 24 березня 2024 року.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-прибувати до Дзержинського райсуду м. Харкова із встановленою періодичністю;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні, поза межами судового провадження.

Ухвалу направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_3 .

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу, підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити обвинуваченої ОСОБА_3 , що відповідно до частини 2 статті 179 КПК України, в разі не виконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на Харківське районне управління поліції № 3 ГУНП в Харківської області.

Клопотання потерпілого ОСОБА_6 та його представника - адвоката ОСОБА_5 «Про накладення арешту на належний обвинуваченої ОСОБА_3 автомобіль марки «КІА SPORTAGE», реєстраційний номер НОМЕР_1 », - задовольнити.

Накласти арешт на належний обвинуваченої ОСОБА_3 автомобіль марки «КІА SPORTAGE», 1998 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 », шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаного автомобіля.

Ухвала в частині арешту майна може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала постановлена в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1