справа № 991/8346/23
провадження № 11-сс/991/753/23
слідчий суддя: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25.09.2023 р. про повернення скарги на бездіяльність прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва, -

в с т а н о в и л а:

09.10.2023 року на розгляд до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена апеляційна скарга (а.с. 40-83), яку того ж дня призначено до розгляду (а.с. 85).

1.Короткий зміст оскаржуваного рішення та апеляційної скарги.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 25.09.2023 р. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повернуто скаргу на бездіяльність прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування зазначеної ухвали, з посиланням на невідповідність висновків слідчого судді обставинам провадження, їх надуманість та порушення прав потерпілих, зокрема ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

2. Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 та ОСОБА_7 посилаються зокрема на те, що «…філери КГБ та інші Лукашенківські структури заплатили службовим особам ВАКС і АП ВАКС «відкати» за співучасть у паплюженні законних прав, свобод та інтересів Блонських задля продовження «кошмарення» їх прав як потерпілих під час досудового розслідування злочину, вчинення якого розпочалось на території РБ, коли вони ще були громадянами РБ, а потім вчинення злочину перемістилось в Україну за співучасті службових осіб органів державної влади України після відмови Блонських заплатити в м. Києві 50 000 доларів США «відкату» цій транснаціональній злочинній організації за надання членам сім`ї Блонських політичного притулку і громадянства України від протиправного переслідування КДБ РБ, що суперечить Конституції України»... Вказане, за твердженням апелянтів, призвело до розграбування в м. Мінську унікального за технічним рішенням триповерхового житлового будинку Блонських з вбудованим адміністративним офісом, допоміжними будівлями та спорудами загальною площею 520,8 кв. м. та вартістю більше 37 млн. грн., задля чого колишня голова ВАКС ОСОБА_8 і діючий голова ВАКС ОСОБА_4 , за співучасті суддів та керівника апарату ВАКС ОСОБА_9 , перешкодили у відновленні порушених прав, що сприяло розграбуванню будинку. Окремо наголошують, що «…при постановленні оскаржуваної ухвали слідчим суддею грубо порушені та спаплюжені з ознакою злочинної шизофренії положення КПК України та Узагальнення ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 р. Зокрема, за вищенаведеним узагальненням відповідні відомості про злочин мають бути безумовно внесені до ЄРДР з можливим подальшим закриттям кримінального провадження відповідно ст. 284 КПК України». Наголошують, що слідчий суддя за таких обставин не міг відмовити їм у поновленні процесуального строку, пропущеного не з їх вини.

3. Узагальнений виклад позиції учасників судового провадження.

В судове засідання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду, не з`явилися. При цьому, 10.10.2023 року, 11.10.2023 року, 16.10.2023 року та 17.10.2023 року засобами електронного зв`язку на адресу суду надіслали аналогічні за змістом «запити про рух апеляційної скарги» з проханням інформувати їх завчасно про судові засідання, оскільки, за твердженням Блонських, суд апеляційної інстанції свідомо повідомляє їх про призначені судові засідання «у минулому часі». При цьому, Блонські у вказаних запитах наводять визначення понять «ідіот», «імбецильність», «шизофренія», «дебільність» та використовують висловлення образливих формулювань на адресу слідчих суддів та працівників Вищого антикорупційного суду, зокрема (далі цитати із запитів): 1) «судді та працівники АП ВАКС вчинили пересилання вимазаних лайном судових документів АП ВАКС»; 2) «для рятування злочинців із транснаціональної злочинної організації від кримінальної відповідальності за гроші КГБ РБ, в тому числі «мобілізували» вищезазначених горе держслужбовців із ВАКС і АП ВАКС» (а.с. 92-95, 103-110, 111-116, 118-123). Крім того, вищевказані «запити» не скріплені електронним цифровим підписом особи, яка їх подала.

Колегія суддів зауважує, що використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів, символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом, з іншими учасниками процесу, а також вчинення інших аналогічних дій свідчать про очевидну неповагу до їх честі та гідності з боку осіб, які такі дії вчиняють. Такі дії суперечать основним засадам і завданням судочинства та можуть бути визнані судом як зловживання процесуальними правами (постанова ККС ВС від 24.03.2021 р. у справі № 937/1059/20). Аналогічний висновок міститься у постановах ККС ВС від 24.03.2021 р. у справі № 937/1056/20, від 29.07.2021 р. у справі № 264/6844/20, ухвалах ККС ВС від 26.10.2020 р. у справі № 442/2432/20, від 30.06.2021 р. у справі № 234/2435/21, від 07.02.2022 р. у справі № 266/59/22, від 07.02.2022 р. у справі № 266/108/22.

Відтак, через наявність у тексті вказаних запитів вищенаведених висловлювань, виходячи із загальної засади поваги до людської гідності та завдань кримінального провадження, запити Блонських, які містять образливі висловлювання щодо суду, судді та його рішень, є неприйнятними, відтак, колегія суддів залишає їх без розгляду.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що доводи ОСОБА_10 про несвоєчасне їх інформування про судові засідання не відповідають матеріалам справи, оскільки про кожне призначене судове засідання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомлялись завчасно, зокрема як мінімум за 3-5 днів, а не за день, як це передбачено ч. 1 ст. 422 КПК України, до дати судових засідань, як засобами електронного, так і поштового зв`язку, що підтверджується довідками про доставку електронних листів, а також рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 90, 98-99, 117-120).

За наведених вище обставин, колегія суддів виходить з того, що правом на участь в апеляційному розгляді ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не скористались.

Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги прокурор Дарницької окружної прокуратури м. Києва в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення судового засідання не звертався.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, явка учасників процесу за умови їх належного повідомлення не є обов`язковою. Враховуючи, що учасники апеляційного провадження належним чином повідомлені та не були позбавлені можливості прибути в судове засідання, колегія суддів дійшла висновку, що їх неявка не перешкоджає судовому розгляду, а тому апеляційну скаргу розглянуто за їх відсутності.

4. Встановлені слідчим суддею обставини та мотиви оскаржуваного рішення.

Слідчим суддею встановлено, що 22.09.2023 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва, визначену п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, посилаючись на те, що вони звертались із заявою про злочин 12.08.2023 року, а згодом із доповненнями до неї 04.09.2023 року, що підтверджується додатками до скарги. При цьому, скаржники просили поновити строк на оскарження бездіяльності з тих причин, що вони вже оскаржували відповідну бездіяльність до слідчих суддів, однак скарги були повернуті.

За результатом розгляду скарги слідчий суддя дійшов висновку про її повернення, оскільки наведені скаржниками обставини, хоч і не залежали від їхньої волі, однак не перешкоджали своєчасному зверненню до слідчого судді, адже таке право жодним чином не обмежується попередніми судовими провадженнями з такого ж питання. Більше того, під час таких судових розглядів скаржниками вже реалізовано право на доступ до правосуддя. Натомість, не погоджуючись із попередніми рішеннями, останні у такий спосіб намагаються ініціювати ще одне судове провадження з цього ж питання.

Слідчий суддя також зазначив, що посилання скаржників на роз`яснення в ухвалах слідчих суддів можливості повторного звернення із аналогічними скаргами саме по собі не дає підстав для поновлення пропущеного процесуального строку, адже таке повторне звернення можливе саме в порядку, передбаченому КПК України, невід`ємною частиною якого є додержання процесуальних строків.

5. Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали апеляційного провадження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 214 КПК України, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, а також через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Отже, за змістом цієї норми бездіяльність прокурора означає невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь - яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (ст. 115 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що 12.08.2023 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 засобами електронного зв`язку направили до Дарницької окружної прокуратури м. Києва заяву про початок досудового розслідування кримінального правопорушення, вчиненого прокурорами, заступником та керівником Дарницької прокуратури. В цей же день вищевказана заява отримана уповноваженими особами Дарницької окружної прокуратури м. Києва.

Отже, з огляду на приписи ч. 1 ст. 214 КПК України, обов`язок внести відомості до ЄРДР (за наявності відповідних підстав) мав бути виконаний не пізніше 13.08.2023 року. У разі невнесення таких відомостей, з наступного дня має місце бездіяльність особи, уповноваженої на їх внесення.

Відтак, виходячи з вимог ст. 304 КПК України, 10 - денний строк оскарження бездіяльності у даному випадку розпочинається 14.08.2023 року та спливає 24.08.2023 року.

Натомість, скаргу до слідчого судді ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали лише 22.09.2023 року, що підтверджується відбитком штемпелю реєстрації вхідної кореспонденції суду (а.с. 1), а отже - з пропуском встановленого законом строку.

У разі пропуску строку з поважних причин, кримінальний процесуальний закон надає особі можливість для його поновлення за відповідним клопотанням, що прямо передбачено ч. 1 ст. 117 КПК України. При цьому, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави.

Колегія суддів наголошує, що процедура визначення строків для подання скарги до слідчого судді має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності, забезпечення законних інтересів учасників кримінального провадження, та щоб до кожного з них було застосовано належну правову процедуру.

У скарзі до слідчого судді скаржники просили поновити строк на оскарження бездіяльності з причин того, що вони уже оскаржували відповідну бездіяльність до слідчих суддів, однак скарги було повернуто. Втім, слідчий суддя дійшов висновку, що наведені обставини, хоч і не залежали від їхньої волі, однак не перешкоджали своєчасному зверненню до слідчого судді, адже таке право жодним чином не обмежується попередніми судовими провадженнями з такого ж питання. А відтак, розцінив таке повторне звернення скаржників як спробу ініціювати ще одне судове провадження з цього ж питання, з огляду на незгоду із попередніми рішеннями.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками слідчого судді та зазначає, що посилання скаржників на зазначення в ухвалах слідчих суддів можливості повторного звернення з аналогічними скаргами саме по собі не дає підстав для поновлення пропущеного процесуального строку, адже таке повторне звернення можливе саме в порядку, передбаченому КПК України, невід`ємною частиною якого є додержання процесуальних строків. При цьому, жодної особистої причини, яка б могла бути розцінена судом як поважна та свідчила б про наявність непереборних обставин, що завадили своєчасному зверненню до суду, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у скарзі не наводять.

Вирішення питання про поважність причин пропуску строку покладається на розсуд слідчого судді. Разом з тим, виходячи з системного тлумачення положень КПК України, зокрема ч. 3 ст. 37, ст. 138, п. 1 ч. 1 ст. 232, п. 1 ч. 1 ст. 336 КПК України, під поважними причинами пропуску процесуального строку слід розуміти фактичні обставини, які: 1) об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волі особи, яка пропустила строк; 2) виникли та/або існували протягом строку, передбаченого КПК України для вчинення процесуальної дії; 3) безпосередньо унеможливили або істотно ускладнили можливість вчинення процесуальних дій у визначений КПК України строк; 4) підтверджуються належними доказами.

Таке визначення поважних причин пропуску строку відповідає усталеній судовій практиці Верховного Суду (судові рішення Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 28.01.2021 р. у справі № 201/1156/18, від 05.03.2020 р. у справі № 367/5629/16-к, від 30.09.2019 р. у справі № 635/4248/16-к, від 11.06.2019 р. у справі № 373/1742/15-к, від 11.06.2019 р. у справі № 523/11081/17).

Обставини, наведені Блонськими, не можуть бути визнані об`єктивно непереборними, що унеможливили чи створили істотні перешкоди для своєчасного подання ними скарги до слідчого судді.

Крім того, колегія суддів враховує, що в доводах апеляційної скарги міститься посилання на допущення слідчим суддею «…грубого порушення та спаплюження з ознакою злочинної шизофренії положень КПК України та Узагальнення ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 р.»… Виходячи із загальної засади поваги до людської гідності та завдань кримінального провадження, апеляційна скарга, яка містить образливі висловлювання на адресу суддів та суду, є неприйнятною, що узгоджується з практикою Верховного Суду при вирішенні аналогічного питання.

6. Висновки суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги щодо порушень вимог кримінального процесуального закону, допущених слідчим суддею, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення. Відповідно, оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 369-372, 404, 407, 418, 419, 532 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25.09.2023 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

ОСОБА_4