У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця міста Київ, Київської області, з середньо освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні за № 0001987, відомості про яке 24.09.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001987 від 24 вересня 2023 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий вказує, що 24.09.2023 року в період часу з 01:00 год. по 02:00 год., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за адресою: м. Ужгород, вул. Висока, буд. 10 в під`їзді №1, де між першим та другим поверхом побачив дитячий візок марки "Yoyaplus 21" чорного кольору, В той момент у ОСОБА_4 виник протиправний, корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме дитячого візка марки "Yoyaplus 21" з метою особистого збагачення. Тоді останній, діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, діючи таємно, в умовах воєнного стану, скориставшись тим, що за ними ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку дитячого візка марки "Yoyaplus 21" чорного кольору.

Після чого ОСОБА_4 разом із викраденим дитячим візком покинув місце скоєння злочину, поставив його в багажене відділення свого автомобіля марки «Volswagen» «Golf», д.н.з. НОМЕР_1 та поїхав до місця свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Вказаними умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку.

Окрім того, 24.09.2023 року в період часу з 01:00 год. по 02:00 год., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за адресою: м. Ужгород, вул. Висока, буд. 10 в під`їзді №2, де на першому поверсі біля вхідних дверей побачив велосипед марки "Formula", білого кольору, В той момент у ОСОБА_4 виник протиправний, корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме велосипеда марки "Formula з метою особистого збагачення. Тоді останній, діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викраденого чужого майна, діючи таємно, повторно та в умовах воєнного стану, скориставшись тим, що за ними ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку велосипеда марки "Formula", білого кольору.

Після чого ОСОБА_4 разом із викраденим велосипедом марки «Formula» покинув місце скоєння злочину, поставив його в багажене відділення свого автомобіля марки «Volswagen» «Golf», д.н.з. НОМЕР_1 та поїхав до місця свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Вказаними умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно та в умовах воєнного стану.

Слідчий вказує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованому ОСОБА_4 , злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом огляду місця події від 24.09.2023 який проведено в період часу з 13:35 по 14:00, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом затримання від 24.09.2023, протоколом прийняття заяви від ОСОБА_9 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Клопотання мотивоване тим, що скоєне ОСОБА_4 , кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років

Слідчий вказує, що відповідно до вимог п.4 ч.1. ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у п.1, п.2 та п.4, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 , може:

- переховуватися від органу досудового слідства, слідства, зокрема це підтверджується тим, що усвідомлюючи невідворотність покарання, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків та потерпілих, у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь. Це підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, а тому підозрюваний ОСОБА_4 , має реальну можливість спілкуватися з свідками та потерпілими, зокрема перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до свідків даного кримінального провадження;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які маються істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з тим що досудове розслідування триває, в органу досудового розслідування є необхідність для відшукання речей і документів, будуть мати значення для досудового розслідування, а саме тому, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 , може знищити, сховати чи спотворити речі і документи, які можуть мати значення для досудового розслідування.

Зазначає, що вказані обставини свідчать про неможливість застосування щодо

ОСОБА_4 , особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту або застави, так як такі ним дотримані не будуть та є недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно з запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою.

На підставі наведеного слідчий просить застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав наведених у клопотанні.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_11 , в судовому засіданні просив у задоволенні клопотання відмовити та обрати відносно ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Заслухавши думку прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пояснення підозрюваного, його захисника, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, Ужгородський РУП ГУНП в Закарпатській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001987, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

У рамках даного кримінального провадження 25.09.2023 року повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 2ст. 131 КПК України запобіжний захід є заходом забезпечення кримінального провадження.

Статтею 177 КПК України регламентовано, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як роз`яснено у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року № 4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають з норм КПК України, і його належної поведінки. У п. 13.3 даної постанови зазначено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не повязаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

За приписами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Під час розгляду клопотання встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, який відноситься до категорії тяжких за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом огляду місця події від 24.09.2023 який проведено в період часу з 13:35 по 14:00, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом затримання від 24.09.2023, протоколом прийняття заяви від ОСОБА_9 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваною інкримінованого їй злочинів, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та долучених до клопотання.

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочині на даній стадії досудового розслідування.

Проте, підозра ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує тяжкість покарання за ч.4 ст.185 КК України, дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 який раніше не судимий, наявність у нього постійного місця проживання.

Крім того, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя також враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Оцінюючи доводи прокурора про необхідність застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через ризики можливого впливу на свідків та потерпілих, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які маються істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у якому підозрюється, слідчий суддя констатує, що їх можливе настання прокурором жодним доказом не доведено.

Також прокурором не доведено те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При цьому єдиним обґрунтуванням неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу сторона обвинувачення вказує тяжкість вчиненого злочину.

Виходячи з встановлених слідчим суддею обставин, з урахуванням даних про особу підозрюваного, який, має постійне місце проживання, слідчий суддя вважає, що в силу характеру діяння, в якому підозрюється ОСОБА_4 та потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, прокурором доведено обставини, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1ст. 194 КПК України, але не доведено обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, а тому в задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту слід відмовити.

Разом з тим, приймаючи до уваги наявність ризику, передбаченого статтею 177 КПК України, зокрема переховування від органів досудового розслідування та суду, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, у вчиненні злочину, передбаченого за ч.4 ст.185 КК України, слідчий суддя вважає за можливе застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту без застосування засобу електронного контролю із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в нічний період доби, а саме з 22:00 по 07:00 год. наступної доби, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім та зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначених ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Також слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_12 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 186, 194, 196, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця міста Київ, Київської області, з середньо освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, - запобіжний захід у виді домашнього арешту, без застосування засобу електронного контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні процесуальні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

2) заборонити залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в нічний період доби, а саме з 22:00 по 07:00 год., без дозволу слідчого, прокурора чи слідчого судді;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

5) здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом - по 23 листопада 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1