Дата документу 23.01.2024Справа № 554/548/24
Провадження № 1-кс/554/1367/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів скоєних у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000083 від 18 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, зокрема фрагменти задньої лівої блок-фари вантажного автомобіля марки DAF моделі AE 65 реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме: фрагменти габаритного вогню, фрагменти покажчику повороту та фрагменти стоп-фари, у яких містяться дві цілих лампи освітлення у цоколях блок-фари та одна пошкоджена лампа освітлення, розташована у цоколі блок-фари.

В обґрунтування клопотання слідчим було зазначено, що 17 січня 2024 року приблизно о 22 год 55 хв на 178 км автодороги «Бориспіль Дніпро Запоріжжя», поблизу с. Липове Градизької ОТГ Кременчуцького району Полтавської області, сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій автомобіля марки Toyota моделі RAV4 реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , під час виконання маневру обгону попутного вантажного автомобіля марки DAF моделі AE 65 реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , не впорався з керуванням автомобіля, змінив напрямок свого руху та допустив з зіткнення із задньою частиною вантажного автомобіля.

Внаслідок зіткнення пасажир автомобіля Toyota та дружина водія ОСОБА_6 , отримала смертельні тілесні ушкодження та загинула на місці пригоди.

18 січня 2024 року за даним фактом було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000083 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

19 січня 2024 року під час додаткового огляду місця події на 178 км автодороги «Бориспіль Дніпро Запоріжжя», поблизу с. Липове Градизької ОТГ Кременчуцького району Полтавської області, було виявлено та вилучено фрагменти задньої лівої блок-фари вантажного автомобіля марки DAF моделі AE 65 реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме: фрагменти габаритного вогню, фрагменти покажчику повороту та фрагменти стоп-фари, у яких містяться дві цілих лампи освітлення у цоколях блок-фари та одна пошкоджена лампа освітлення, розташована у цоколі блок-фари, які поміщено у один полімерний пакет з пояснювальною запискою та підписами присутніх осіб.

Згідно з ст. ст. 168, 234 КПК України вилучені вище вказані речі, є тимчасово вилученим майном, на яке відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання як доказ факту та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження, для з`ясування обставин механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди та встановлення причинного зв`язку між діями учасників пригоди та наслідками, які настали, а в даному конкретному випадку спричинення смерті, що неможливо встановити без дослідження транспортного засобу, на якому залишилися сліди кримінального правопорушення.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляду клопотання без його участі, в якій клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 1, 2, 5 і 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та

співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує зі змісту клопотання, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено, що тимчасово вилучене майно, зокрема фрагменти задньої лівої блок-фари вантажного автомобіля марки DAF моделі AE 65 реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме: фрагменти габаритного вогню, фрагменти покажчику повороту та фрагменти стоп-фари, у яких містяться дві цілих лампи освітлення у цоколях блок-фари та одна пошкоджена лампа освітлення, розташована у цоколі блок-фари є доказом злочину, може містити на собі його сліди або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, призведе до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину, що в подальшому перешкодить кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідча довела необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, зважаючи на принципи розумності та співмірності обмеження права власності, завдання кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, зокрема, фрагменти задньої лівої блок-фари вантажного автомобіля марки DAF моделі AE 65 реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме: фрагменти габаритного вогню, фрагменти покажчику повороту та фрагменти стоп-фари, у яких містяться дві цілих лампи освітлення у цоколях блок-фари та одна пошкоджена лампа освітлення, розташована у цоколі блок-фари. до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Визначити місце зберігання речового доказу, фрагментів задньої лівої блок-фари вантажного автомобіля марки DAF моделі AE 65 реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме: фрагменти габаритного вогню, фрагменти покажчику повороту та фрагменти стоп-фари, у яких містяться дві цілих лампи освітлення у цоколях блок-фари та одна пошкоджена лампа освітлення, розташована у цоколі блок-фари, які поміщено у один полімерний пакет, у камері зберігання речових доказів Кременчуцького РУП, що розташований у м. Кременчуці Полтавської області по вул. 29 вересня, 6 з позбавленням права на користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7