Справа № 346/5695/23
Провадження № 1-в/346/336/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3 ,

представника Коломийської ВК № 41: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області в режимі відеоконференції подання виконувача обов`язків начальника ДУ «Коломийська виправна колонія ( № 41)» підполковника внутрішньої служби ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево, Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодноразово засудженого, засудженого останній раз 13.12.2021 року вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області за ч.3 ст.185 КК України, до покарання 3 роки 4 місяці позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком від 22.06.2020 року Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_5 засуджений до покарання 3 роки позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік; ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.10.2020 року засудженому ОСОБА_5 іспитовий строк скасовано; 06.05.2021 року вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, до покарання 3 роки 3 місяці позбавлення волі; 13.12.2021 року вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_5 засуджений за ч.3 ст.185 КК України, до покарання 3 роки 4 місяці позбавлення волі. Виконувач обов`язків начальника ДУ «Коломийська виправна колонія ( № 41)» підполковник внутрішньої служби ОСОБА_7 звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі на невідбутий строк, мотивуючи тим, що засуджений ОСОБА_5 з 12.02.2021 року відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№ 41)». За час відбування покарання в ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)», ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)», ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» та у ДУ «Коломийська виправна колонія ( № 41)» порушень вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Зазначає, що засуджений в установі не працевлаштований, але залучається позачергово без оплати праці до виконання робіт по благоустрою місць позбавлення волі, до виконання робіт відноситься добросовісно. Застосовано одне заохочення. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний. Зв`язок з родичами підтримує. Виконавчі листи на засудженого не поступали. Станом на 21 вересня 2023 р. відбув 2/3 призначеного судом строку покарання.

Заслухавши доводи представника Коломийської виправної колонії № 41, який подання підримав, думку прокурора, яка заперечила щодо задоволення подання, та пояснення засудженого, який просив суд звільнити умовно-достроково, дослідивши матеріали подання, матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із п.2 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Відповідно до правил ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Таким чином, умовно-дострокове звільнення можливе за умови, якщо засуджений довів своє виправлення. Згідно п.п.1, 2, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто досягнення мети передбаченої ст. 50 КК України. Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 станом на 21 вересня 2023 року відбув 2/3 строку призначеного судом покарання, згідно із характеристикою на засудженого, засуджений під час тримання в в ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)», ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)», ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» не допускав порушення вимог режиму утримання, дисциплінарні стягнення не накладалися. З 11.02.2021 року відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія № 41», де не працевлаштований, однак залучається до виконання робіт по благоустрою колонії та покращення житлово-побутових умов засуджених без оплати праці. Відповідно до довідки про заохочення та стягненння засудженому оголошено одне заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки у І кварталі 2023 року, дисциплінарні стягнення не накладались (а.с. 3). Згідно довідки на засудженого ОСОБА_5 , виконавчі листи щодо нього не поступали (а.с. 9). Відповідно до довідок, ОСОБА_5 працездатний, але не працевлаштований та не отримував заробітну плату (а.с. 10, 11). З огляду на вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити, з наступних підстав: згідно ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення засуджених від відбування покарання після фактичного відбуття певної частини строку покарання є правом, а не обов`язком суду. Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання: виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Під сумлінною поведінкою розуміється не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, а й прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин. Як вбачається з матеріалів, засуджений за увесь час перебування в умовах відбування покарань отримав лише одне заохочення 04.04.2023 року, та будучи працездатним, жодного дня не працював, зокрема не працював та не отримував зовсім заробітної плати, хоча і залучався до безоплатних робіт. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вищезазначене свідчить про те, що засуджений ОСОБА_5 не довів сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення, що є підставою для умовно-дострокового звільнення, хоча відбув необхідний строк, призначеного покарання. Тому, зазначені доводи у поданні є необґрунтованими, не підтверджені матеріалами подання, та матеріалами особової справи засудженого, і суд приходить до висновку, що законних підстав для застосування ст.81 КК України немає, і у поданні слід відмовити. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_5 - відмовити. Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів, з дня оголошення, засудженим з часу отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1