Справа № 650/3221/23
провадження № 1-кп/650/287/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2023 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області,

у складі головуючого ОСОБА_1 ,

за участісекретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження в смт Велика Олександрівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000242 від 08 грудня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костирка Бериславського району Херсонської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей або інших осіб на утриманні не маючого, депутатом будь-якого рівня не є, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий 22 грудня 2017 року органом 6515, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 07 грудня 2023 року близько 22:40 години, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи неподалік домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на незаконне порушення права на недоторканість іншого володіння особи, передбаченого статтею 30 Конституції України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, умисно, незаконно, тобто без відповідного дозволу та без передбачених на те законом підстав, перелізши через сітку рабицю, проник на огороджену територію подвір`я вищевказаного будинку та пошкодив металевим ломом вхідні двері підвального приміщення вказаного домоволодіння, чим порушив недоторканість іншого володіння особи.

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за частиною першою статті 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про розгляд зазначеного обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпіла не заперечила проти такого розгляду.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого, яка складена в присутності захисника ОСОБА_5 , в якій обвинувачений зазначив, що: свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, він беззаперечно визнає; йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, вони йому зрозумілі, він згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та він зрозумів, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; він згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

До обвинувального акта також додано письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 , в якій він зазначив, що: йому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, вони йому зрозумілі, він згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та він зрозумів, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин; він згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Положеннями частин другої та третьої статті 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК України, з урахуванням положень параграфа 1 Глави 30.

Із вказаних обставин, а також матеріалів кримінального провадження суд встановив, що прокурор впевнився у добровільності згоди підозрюваного та потерпілого на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні та у суду відповідний факт не викликає сумніву.

З матеріалів кримінального провадження, зокрема, протоколу допиту підозрюваного та протоколу проведення слідчого експерименту, встановлено, що вони засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

З огляду на вказані обставини учасники кримінального провадження не викликалися, докази у судовому засіданні не досліджувалися.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 162 КК України є об`єктивно доведеною поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікувати за частиною першою статті 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами статей 65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, суспільно-корисною працею не займається, соціальної позитивної характеристики не має, не працює, проживає разом із вітчимом, матір`ю, братами та сестрами, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, не є депутатом, на обліку в ДУ «Центр пробації» не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо досягти шляхом призначення йому покарання, найменш суворого за видом з числа передбачених санкцією частини першої статті 162 КК України, та у мінімальному його розмірі, - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таке покарання, на думку суду, є справедливим і достатнім, а також відповідатиме його меті.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, Великоолександрівський районний суд Херсонської області

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму в розмірі 850 грн.

Речовий доказ у виді металевого ломика довжиною 55 см та шириною 2 см знищити.

Відповідно до частини четвертої статті 382 КПК України копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок суду може бути оскаржений до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених частиною першою статті 394 КПК України.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 і 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя: _______________ ОСОБА_1