ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 553/6881/22
Провадження № 1-кп/553/1060/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року м.Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000336 від 15.12.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрезден Німеччини, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

24.02.2016 вироком Тростянецького районного суду Сумської області за ч.5 ст.27 ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі;

03.02.2017 вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в :

У другій декаді листопада 2022 року ОСОБА_4 знаходячись за адресою м. Полтава ,площа Слави, 1, на землі знайшов пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , серії НОМЕР_1 видане Пенсійним фондом України 17.06.2020.

В подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою м. Полтава, площа Слави, 1, маючи прямий умисел на підробку пенсійного посвідчення, що видається установою і яке надає права, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що він не є пенсіонером та не має права на отримання пільг, у пенсійному посвідченні серії НОМЕР_1 виданому Пенсійним фондом України 17.06.2020 на ім`я ОСОБА_5 , ножицями видалив фрагмент верхнього шару паперу бланка документа з первинним зображенням, разом із ламінатом, та вклеїв на це місце свою фотокартку, після чого обклеїв частину бланка документа прозорою ліпкою стрічкою, чим підробив пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 з метою його подальшого використання для безоплатного проїзду у громадському транспорті.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.358 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 15.12.2022 близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою м. Полтава, площа Слави, 1, маючи прямий умисел на використання завідомо підробленого документа - пенсійного посвідчення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що він не є пенсіонером, пред`явив працівнику Національної гвардії України підроблене ним пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 видане Пенсійним фондом України 17.06.2020 на ім`я ОСОБА_5 , чим використав завідомо підроблений документ.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, не оспорював фактичних обставин та доказів по справі, у вчиненому щиро розкаявся. Обвинувачений ОСОБА_4 показав, що в листопаді 2022 року знайшов на території Південного вокзалу пенсійне посвідчення та бажаючи його використати для безкоштовного проїзду вклеїв в посвідчення свою фотокартку. В подальшому на вокзалі по площі Слави, 1 у м. Полтаві, він пред`явив підроблене пенсійне посвідчення представнику Національної гвардії.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думку прокурора, обвинуваченого, які пояснили, що бажають закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.

З урахуванням викладеного та наданих в суді обвинуваченим показань, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому умисних кримінальних правопорушеннях. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.358 КК України, як підроблення посвідчення, та за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, покарання ним відбуте, має місце проживання та соціальні зв`язки, за місцем проживання скарг на нього не надходило, під спостереженням лікаря психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, займається підробітками.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Інших обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень необхідним і достатнім є покарання в межах санкцій ч.ч.1,4 ст.358 КК України у виді обмеження волі.

Підстав для застосування положень статей 69, 69-1 КК України суд не знаходить.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженої особи без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за її поведінкою та виконанням покладених на неї судом обов`язків.

Враховуючи наведені вище обставини, які характеризують особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного та осуд своєї поведінки, молодий вік, наявність постійного місця проживання, та відсутність тяжких наслідків від вчинених ним кримінальних правопорушень, беручи до уваги позицію прокурора, який вважав можливим призначити обвинуваченому покарання з випробуванням, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тому знаходить можливим звільнити останнього від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України.

Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в порядку ст.124 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання за:

-ч.1 ст.358 КК України у виді 1 року 6 місяців обмеження волі;

-ч.4 ст.358 КК України у виді 1 року обмеження волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі строком на 01 (оди) рік 06 (шість) місяців.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом однорічного строку випробування не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього такі обов`язки:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1321,46 грн.

Речові докази у справі:

пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 - знищити;

диск VIDEX CD-R - залишити у матеріалах кримінального провадження №0000336 від 15.12.2022.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається через Ленінський районний суд м.Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Після проголошення вироку обвинувачений має право отримати в суді його копію, подати клопотання, ознайомитись із журналом судового засідання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження теж мають право отримати копію вироку.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1