Справа № 527/353/20
провадження № 1-кс/527/36/24
УХВАЛА

15 січня 2024 року м. Глобине

Слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине скаргу ОСОБА_4 , подану представником адвокатом ОСОБА_3 , на постанову про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ :

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 09 січня 2024 року звернувся до суду із скаргою на постанову про закриття кримінального провадження №0000670 від 22.10.2019 року, в якій прохав скасувати вказану постанову.

Мотивував тим, що кримінальне провадження проведено не всебічно та не повно, що мало наслідком прийняття дізнавачем незаконного процесуального рішення.

Скаржник ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився.

Представник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав.

Дізнавач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання.

Слідчий суддя, заслухавши представника скаржника, вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед даного переліку є рішення дізнавача про закриття кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 306 КПК України під час розгляду скарги на рішення слідчого, дізнавача та прокурора під час досудового розслідування слідчий суддя перевіряє обґрунтованість доводів скарги, наявність або відсутність порушень закону у діях слідчого, дізнавача та прокурора під час досудового розслідування, законність та обґрунтованість рішення слідчого, прокурора та приймає одне з рішень, передбачених ч. 2 ст. 307 КПК України, яке повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та належно вмотивованим.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню , зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні СД ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області перебувало кримінальне провадження №0000670 від 22.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

26.12.2023 року дізнавачем СД ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000670 від 22.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

П. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності у діянні складу кримінального правопорушення. В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 91 КПК України доказування при проведенні досудового розслідування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

В той же час, дізнавачем досудове розслідування проведено поверхнево, без встановлення всіх суттєвих обставин, що стосуються вказаного кримінального провадження в їх сукупності.

Зокрема, не допитано ОСОБА_6 , на якого вказує потерпілий як на особу, яка спричинила йому тілесні ушкодження.

Не в повному обсязі виконані вказівки прокурора від 03.02.2020 року та від 02.03.2023 року: не проведено огляд місця події та слідчий експеримент з потерпілим ОСОБА_4 .

Постанова слідчого, дізнавача у розумінні вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, окрім іншого, повинна містити виклад встановлених дізнавачем обставин, які є підставою для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, а також мотиви прийнятого рішення, його обґрунтування з посиланням на положення КПК України.Тобто, таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Зі змісту постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що в ній вказано про відсутність об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки згідно висновку експерта № 101 від 20.06.2023 року встановлено, що на момент огляду на тілі ОСОБА_4 будь яких тілесних ушкоджень не виявлено, у зв`язку з чим ступінь тяжкості не визначається.

В той же час, в ході дослідження висновку експерта № 101 від 23.06.2023 року встановлено, що ОСОБА_4 був оглянутий 20.06.2023 року, будь яких тілесних ушкоджень при огляді не виявлено.

Тоді як досудове розслідування здійснювалось за фактом спричинення йому тілесних ушкоджень 10.10.2019 року. Цілком логічно , що за період майже 3 роки тілесні ушкодження у ОСОБА_4 зникли.

Проте, дізнавачем в постанові про закриття кримінального провадження не надано оцінку та не спростовано висновку експерта № 71 від 22.10.2019 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 наявні тілесні ушкодження у вигляді синців лівої гомілки та правого колінного суглобу, утворилися від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими можуть бути пальці рук стиснуті в кулак або ноги у взутті, можливо в строк та при вказаних обставинах, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, постанова не містить викладу встановлених дізнавачем обставин справи, не вказано за якою статтею КК України проводилось досудове розслідування.

Із постанови дізнавача є очевидним, що фактичні обставини по справі встановлені ним не у повному обсязі.

Всупереч вимог кримінально-процесуального законодавства (ч.5 ст.110 КПК України), дізнавачем при винесенні постанови про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 125 КК України не наведено перелікупроведених ним слідчих ( розшукових) дій та не надано їм правової оцінки, в сукупності з іншими доказами.

У резолютивній частині постанови дізнавачем не зазначено підстави для закриття кримінального провадження, що також підтверджує формальний характер прийнятого процесуального рішення.

Враховуючи викладене, постанову дізнавача СД ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 26.12.2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000670 від 22.10.2019 року не можна вважати законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.303-307 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_4 , подану представником адвокатом ОСОБА_3 , на постанову про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 26 грудня 2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000670 від 22.10.2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1