Справа № 496/784/24
Провадження № 1-кс/496/444/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

повний текст

05 лютого 2024 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання т.в.о. дізнавача СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000109 від 31.01.2024 року, за ознаками ч. 4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, яке мотивує тим, що 30.01.2024 р. до Ч/Ч ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора «102» про те, що 30.01.2024 р. близько о 11:11 год. за адресою Одеська обл. Одеський р-н с. Маяки 49 км Одеса - Рені було зупинено на пункті пропуску громадянина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який пред`явив співробітнику СБУ ТПВ за № 4/4956 від 03.11.2022 р., видане ІНФОРМАЦІЯ_2 з явними ознаками підробки.

В подальшому, на підставі вищевказаного повідомлення про скоєне кримінальне правопорушення слідчим СВ ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 30.01.2024 р. у період часу 13 години 28 хвилини по 13 годину 37 хвилину, за участі ОСОБА_6 проведено огляд місця події на території контрольно - прикордонного посту « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований на ІНФОРМАЦІЯ_4 ), в ході якого виявлено та вилучено: довідку ВЛК № 1075 від 03.11.2022 р. видану ІНФОРМАЦІЯ_2 та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного за № НОМЕР_1 від 03.11.2022 р. видане ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідку № 2/4/5864 від 03.11.2023 р. видане ІНФОРМАЦІЯ_2 заповнені на ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вищевказані вилучені документи під час проведення зазначеного вище огляду місця події запаковано до сейф пакету Національної поліції України за №ВУМ2010872.

Вилучене майно, а саме тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_2 від 02.05.2023 р. та довідка ВЛК № 1307 від 02.05.2023 р. видані ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 належало та знаходилося у ОСОБА_6 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_3 , якого зупинили за вище вказаною адресою.

Допитаний як свідок співробітник СБУ ОСОБА_8 пояснив, що 30.01.2024 р. за адресою Одеська обл. Одеський р-н с. Маяки 49 км Одеса - Рені було на пункті пропуску під час перевірки документів у ОСОБА_6 , який з метою перетину державного кордону України пред`явив тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку ВЛК видані ІНФОРМАЦІЯ_2 на його ім`я та під час перевірки було встановлено, що вказані документи мають ознаки підробки, а саме, при огляді співробітником СБУ наданих документів встановлено, що на ТПВ відсутній QR код та печатки не відповідають оригінальним.

Вилучене майно необхідне органу досудового розслідування з метою подальшого призначення у кримінальному провадженні судової експертизи.

Дізнавач та прокурор в судове засідання не прибули, однак прохальна частина клопотання містить заяву про проведення судового засідання за їх відсутності.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 , заперечувала проти арешту, оскільки впродовж 2023 року, ОСОБА_6 неодноразово виїжджав за кордон пред`являв вказані документи, питання щодо недійсності вказаних документів не виникали, копію вказаних документів надала до суду.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

З п.4 ч. 2 ст. 40-1 КПК України вбачається, що дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

За матеріалами клопотання, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідку ВЛК на ім?я ОСОБА_6 були тимчасово вилучені 30.01.2024 року в ході огляду місця події за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Маяки, на пункті пропуску «Маяки-Удобне», 49 КМ траси Одеса-Рені.

Вказане клопотання надійшло до суду 31.01.2024 року, у строк визначений КПК України.

Вирішуючи питання арешту тимчасово вилученого майна, слідчий суддя в першу чергу виходить з того, що у відповідності ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого (дізнавача, якій наділений повноваженнями слідчого), прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, в тому числі, враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) (збереження речових доказів); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Як підставу та мету арешту вилученого посвідчення, дізнавачем визначено, що воно необхідно для збереження в якості речового доказу. Одночасно з цим, дізнавачем зазначено про існування можливих ознак підробки документів, а саме на ТПВ відсутній QR код та печатки не відповідають оригінальним.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

31.01.2024 р. постановою дізнавача сектору дізнання Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області вказані вище документи, вилучені у ході огляду місця події, визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Від так, для забезпечення мети та цілям такого обтяження, як арешт майна, яке є речовим доказом, а саме проведення експертних досліджень, з метою встановлення дійсності вище вказаних документів, які згідно клопотання дізнавача мають ознаки підробки, єдиним правильним рішенням буде накласти арешт.

Крім того, існують обставини, які підтверджують, що незастосування арешту призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, оскільки ОСОБА_6 проти арешту його документів, тому є необхідним застосувати заборону, яка визначена ч.11 ст. 170 КПК України, а саме заборона обмеження користування, відчуження, розпорядження майном.

Суд зазначає, що виїзд ОСОБА_6 за кордон впродовж 2023 року, не є підтвердженням дійсності вказаних документів, оскільки питання їх недостовірності, у попередніх співробітників СБУ могло не ставитись, з суб`єктивної точки зору певного співробітника, оскільки виявлення недостовірності, в тому числі печатки, залежить від уважності. Крім того захисником суду не надано відомості, що ОСОБА_6 раніше перетинав кордон, саме за документами, які зазначені у клопотанні про накладення арешту.

Таким чином, дослідивши додані до клопотання документи, суд вважає, що тимчасове посвідчення військовозобов`язаного та довідка ВЛК на ім?я ОСОБА_6 , дійсно відповідають вимогам ст. 98 КПК України, та мають бути перевірені експертом, клопотання дізнавача підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання т.в.о. дізнавача СД Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження, користування у кримінальному провадженні № 0000109 від 31.01.2024 року, за ознаками ч. 4 ст. 358 КК України на документи, які виявлені та вилучені під час огляду місця події, який проведено 30.01.2024 у період часу 13 год. 28 хв. по 13 год. 37 хв. на території контрольно - прикордонного посту « ІНФОРМАЦІЯ_3 » розташованого на ІНФОРМАЦІЯ_4 ), а саме на:

- довідка ВЛК № 1075 від 03.11.2022р. видана ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім?я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- тимчасове посвідчення військовозобов`язаного за № НОМЕР_1 від 03.11.2022р. видане ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 07 лютого 2024 року о 15:00 годинні.

Слідчий суддя ОСОБА_1