Справа № 355/900/23
Кримінальне провадження № 1-кп/355/116/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" жовтня 2023 р. Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Баришівка кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001346 від 27.04.2023 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України у відношенні обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Баришівка, Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, за таких обставин.

26 квітня 2023 року приблизно о 17 годині 20 хвилини ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.п. а) п. 2.9 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що «водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Рухаючись по вулиці Привокзальна в смт. Баришівка, Броварського району, Київської області в напрямку від вул. Шевченка до вул. Центральна, проїжджаючи ділянку неподалік будинку № 25 по вул. Привокзальна, не був уважний та не стежив за зміною дорожньої обстановки, чим порушив п.п. б) п. 2.3 Правил дорожнього руху України, яким передбачено, що «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі».

Під час виконання маневру обгону попереду їдучого автомобіля, не

обрав безпечну швидкість свого руху, в результаті чого втратив можливість

постійно контролювати рух свого транспортного засобу та безпечно керувати

ним, чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України, яким

передбачено, що «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», внаслідок чого допустив виїзд керованого ним автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 на ліве відносно напрямку його руху узбіччя, де допустив наїзд правою боковою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_6 , який в той час знаходився на лівому узбіччі відносно напрямку руху автомобіля, та рухався у зустрічному автомобілю напрямку, після чого ОСОБА_4 допустив зіткнення передньою правою частиною керованого ним автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat» реєстраційний номер НОМЕР_2 з бетонною електроопорою.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав відповідно до висновку судово-медичної експертизи тяжкі тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, переломо-вивиху II шийного хребця з субарахноїдальними крововиливами на рівні І-ІІІ шийних хребців; переломів 3-6 ребер справа по середньо-пахвинній лінії, 3-5, 9 справа та 9 ребра зліва по навколо хребтовим лініям, перелому тіла IX грудного хребця, забою обох легень, гемопневмотораксу справа; перелому лівої ключиці в середній третині та тіла лівої лопатки зі зміщенням уламків; відриву брижі тонкої кишки, підкапсулярного розриву селезінки, гемоперитонеуму (наявність в черевній порожнині близько 1500 мл рідкої крові зі згортками), гематоми клітковини тазу; переломо-вивиху лівого гомілково-ступеневого суглобу; саден в області грудної клітки.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. а) п. 2.9, п.п. б) п. 2.3 та п. 12.1. Правил дорожнього руху України, перебуває у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у повному обсязі і пояснив, що у зв`язку з травмами, отриманими в ході дорожньо транспортної пригоди він не пам`ятає обставин, чому саме він опинився за кермом автомобіля і куди направлявся.

Пам`ятає, що 26. 04. 2023 року він дійсно вживав спиртні напої з друзями біля магазину, згоден з тим, що винен у скоєнні ДТП, в ході якого була травмована людина, щиро кається, вказав, що він сам також отримав тілесні ушкодження.

Автомобіль належить його батьку, він їм користується в разі потреби.

Зробив для себе висновки, засуджує свою поведінку, просить не позбавляти його волі.

Потерпілий ОСОБА_6 до суду не з`явився, надав заяву, у якій просить розглядати справу без його участі, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не має у зв`язку з їх повним відшкодуванням, просить не позбавляти обвинуваченого волі.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що приблизно о 13 годині 26 квітня 2023 року біля магазину вони в компанії хлопців, серед яких був ОСОБА_4 , вживали спиртні напої, після чого близько 15 години він провів ОСОБА_4 додому, при цьому той не казав, що йому потрібно кудись їхати. В подальшому дізнався про те, що сталася ДТП, в ході якої обвинувачений збив людину.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що 26. 04. 2023 року він їхав у своїх справах по вул. Привокзальній у бік вул. Центральної смт. Баришівка Київської області, його обігнав автомобіль марки «Фольксваген», якого занесло спочатку в одну сторону, потім в іншу, при цьому він збив чоловіка, який йшов по узбіччю дороги, після чого автомобіль ще раз занесло, і він врізався у стовп.

Він підійшов до потерпілого, який спочатку був у свідомості, намагався щось сказати, потім підійшов до водія, той був без свідомості, його викинуло на вікно правого пасажирського сидіння, після чого він викликав поліцію, в подальшому приїхали дві Швидкі допомоги і забрали обох.

Приблизна швидкість автомобіля була 70 км/год., в результаті удару потерпілий декілька разів перевернувся в повітрі.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона працює лікарем відділення екстреної медичної допомоги Бориспільської багатопрофільної лікарні, 26. 04. 2023 року до приймального відділення лікарні було доставлено двох пацієнтів після ДТП, обидва були у свідомості, обом зробили тести на наявність в організмі алкоголю, обидва продули «Драгер», в обох обстежених був позитивний висновок про наявність алкоголю з перебільшенням норми. Оскільки ОСОБА_4 не потребував медичної допомоги, його в той же день відпустили додому, у потерпілого були тяжкі травми, тому він залишився у лікарні.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 доводиться також дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001346 від 27.04.2023 року вбачається, що 26.04.2023 року приблизно о 17:20 годині ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по вул. Привокзальна в смт. Баришівка, Броварського району, Київської області, в напрямку від вул. Шевченка до вул. Центральна, проїжджаючи ділянку дороги біля буд. № 25 по вул. Привокзальна, під час маневру обгону попереду їдучого автомобіля, допустив виїзд на ліве відносно напрямку його руху узбіччя, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який рухався по узбіччю у зустрічному автомобілю напрямку, після чого допустив зіткнення з бетонною електроопорою. В результаті ДТП водія та пішохода було доставлено до Бориспільської БЛІЛ ( а.с. 93);

- реєстрацією службою 102 злочину, скоєного о 17:22 за адресою: АДРЕСА_2 дорожно транспортної пригоди, авто врізалося у стовп, 2 потерпілих у тяжкому стані (а.с.98);

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.04.2023 року (а.с. 105-113); схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.04.2023 року (а.с. 114);фото-таблицею до протоколу огляду місця ДТП, з яких вбачається, що 26.04.2023 в АДРЕСА_3 (а.с. 115-119), скоєно ДТП, в ході якого водій автомобіля «Volkswagen» моделі «Passat» здійснив наїзд на пішохода з виїздом за межі проїзної частини та зіткнення з електроопорою;

- висновком Бориспільскої БЛІЛ від 26.04.2023 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 245 з якого вбачається, що ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 120), огляд здійснено лікарем ОСОБА_9 ;

- висновком експерта № СЕ-19/111-23/24828-ІТ від 17.05.2023, в якому зазначено, що "за даних дорожніх обставин, з технічної точки зору, водій автомобіля «Volkswagen» моделі «Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.1 та 12.9б Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість попередити виїзд за межі проїзної частини та попередити наїзд на пішохода шляхом виконання вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху України, на що у нього не було перешкод технічного характеру" (а.с.140-143);

- висновком експерта № СЕ-19/111-23/21853-ІТ від 04.05.2023, в якому зазначено, що "робоча гальмівна система автомобіля «Volkswagen» моделі «Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходилась у працездатному стані, несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма перед подією, не виявлено. Система рульового керування знаходилась у несправному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед подією, не виявлено. Підвіска автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходилась у несправному стані, несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед подією, не виявлено" (а.с. 146-150);

- висновком судово-медичної експертизи № 31/23-т від 17.05.2023, в якому зазначено, що в крові ОСОБА_4 виявлено етиловий спирт в концентрації 184 г/л. (а.с.153-156);

- висновком судово-медичної експертизи № 50 від 12.06.2023, в якому зазначено, що у в ході дорожньо - траснпортної приголи ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні пошкодження за критеріями небезпеки для життя (а.с. 173-181);

- протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 з DVD диском, в ході якого свідок розповів про обставини дорожньо транспортної пригоди та показав розташування транспортного засобу після ДТП (а.с. 182-185).

Аналізуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, і його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286-1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд виходить з наступного.

Стаття 50 КК України встановлює не тільки мету покарання, а також виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.

При цьому суд враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Покарання призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Закон виходить з індивідуалізації покарання кожної особи за скоєний злочин, і оптимальним орієнтиром діяльності суду є визначення покарання у тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети виправлення засудженого.

Досліджуючи обставини справи, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, вчинений з необережності; ставлення обвинуваченого до скоєного, те, що він визнав свою вину у повному обсязі, щиро розкаявся, усвідомив неправомірність своїх дій, засуджує свою поведінку, добровільно відшкодував потерпілому матеріальну та моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, особу обвинуваченого, який виключно позитивно характеризується з місця проживання, допомагає батьками у веденні домашнього господарства, є особою, раніше не судимою, на обліку у лікаря психіатра і лікаря нарколога не перебуває.

Відповідно до п. п. 1 і 2 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Разом з тим суд вважає, що обтяжуюча обставина, зазначена в обвинувальному акті як вчинення злочину з використанням воєнного стану згідно ст. 67 КК України, не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду, тому суд вважає, що обставини, які обтяжують покарання у даному випадку відсутні.

Вчинення злочину під час оголошеного в Україні воєнного стану не є тотожним поняттям « з використанням воєнного стану», як то передбачено у п. 11 ч. 1 ст. 67 КК України, і ця обставина відповідно до вимог цієї статті може судом не визнаватися такою, що обтяжує покарання.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Колегія суддів третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у своїй постанові від 03 лютого 2021 року № 629/2739/18 зокрема зауважила, що при визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 68 КК України та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини як ознаки превілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини у своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.

З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, враховуючи думку потерпілого, який не наполягає на суворому покаранні обвинуваченого ОСОБА_4 , просить не позбавляти його волі, суд вважає, що клопотання адвоката про застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України підлягає задоволенню, і виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства.

Суд також враховує, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286-1КК України, є необережним злочином, тобто обвинувачений не мав конкретних мотивів чи умислу на вчинення злочину, при цьому суд враховує також наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має позитивні характеристики, міцні соціальні зв`язки у місці проживання.

Важливою обставиною є добровільне повне відшкодування потерпілому матеріальної та моральної шкоди, у зв`язку з чим потерпілий, який перебував у тяжкому стані, був повністю вилікуваний та претензій до обвинуваченого не має.

Наслідком цього є його заява про те, що він не наполягає на суворому покаранні ОСОБА_4 і просить не позбавляти його свободи.

Така поведінка обвинуваченого підтверджує його позицію щодо того, що він усвідомив наслідки своїх протиправних дій, засудив їх, внаслідок дорожньо транспортної пригоди він також отримав тілесні ушкодження і був без свідомості, що підтвердили свідки ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , про що також свідчить повідомлення по АРМ 102, і хоча ОСОБА_4 не пам`ятає усіх обставин скоєної ним дорожньо транспортної пригоди, але повністю визнав свою вину, покладаючись на покази свідків, та на інші докази, що свідчить про його бажання виправитись.

Суд вважає, що ці обставини є тими, що істотно зменшують суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення і дають суду підстави при призначенні покарання застосувати до обвинуваченого положення ст. 69 КК України, а саме перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч. 2 ст. 286-1 КК України за цей злочин, а саме штрафу.

На переконання суду покарання у вигляді штрафу відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не ставити надмірного тягаря для особи), - справи Бакланов проти Росії від 09 червня 2005 року, Фрізен проти Росії від 24 березня 2005 року, Ісмайлова проти Росії від 29 листопада 2007 року, та перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, у рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Суд не погоджується з твердженням сторони обвинувачення, що ОСОБА_4 , який раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, на шлях виправлення не став, оскільки ці обставини згідно положень Кримінального Кодексу України не можуть бути приорітетними при визначенні особи обвинуваченого та при обранні міри покарання, без урахування конкретних обставин справи та відношення обвинуваченого до скоєного.

Крім того суд критично відноситься до довідки від 04 травня 2023 року, виданої начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що ОСОБА_4 станом на 04. 05. 2023 року не з`явився до ТЦК та СП для отримання військово облікового документа і є порушником відповідно до ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», оскільки згідно протоколу затримання 27. 04. 2023 року ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, і йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а. а. с. 122-134).

Відповідно до ч. 1 ст. 53 КК України штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.

Частина 2 ст. 53 КК України встановлює, що розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При визначенні розміру штрафу суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, на даний час ніде не працює.

Крім того, суд вважає, що до обвинуваченого слід застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами із застосуванням положень ст. 69 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України, а саме: автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 підлягає поверненню його власнику.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати за проведення експертизи суд стягує з обвинуваченого на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 323,324 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 51 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на проведення судових інженерно-транспортних експертиз в сумі 956,00 грн. та 3346,00 грн., рахунок отримувача UA0010742; Отримувач коштів Баришівський район У/К/ смт. Баришівка/24060300; Код отримувача Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Код класифікації доходів бюджету 24060300; Назва платежу: за проведення експертизи по кримінальному провадженню.

Речовий доказ: автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_10 після набрання вироком законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та потерпілому.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок вступає в законну силу через 30 (тридцять) днів з моменту його проголошення за умови, якщо на нього не буде подано апеляційну скаргу.

Суддя Баришівського

районного суду ОСОБА_1