Провадження № 1-кс/686/9308/23
02 листопада 2023 року м. Хмельницький
01.11.2023 прокурор Віньковецького відділу Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, про арешт на тимчасово вилучене майно із клопотанням про арешт на тимчасово вилучений у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Петрашівка, Віньковецького району, Хмельницької області та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,та належний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,а саме на двоколісний велосипед чорного кольору з червоними смужками марки «Дорожник» моделі «Комфорт`з позбавленням права останнім на відчуження, розпорядження та користування з метою збереження речового доказу.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний, корисливий майновий злочин за наступних обставин.
Так, 30.10.2023, близько 10 год 00 хв, ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , помітив велосипед чорного кольору марки «Дорожник»,достовірно знаючи, що з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на всій території України введено воєнний стан, який продовжено Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, 259/2022 від 18.04.2022, 341/2022 від 17.05.2022, № 573/202 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023строком на 90 діб та прийняв рішення про відкрите викрадення чужого майна.
Тоді ж, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи та свідомо бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, відкрито, з корисливих мотивів, взяв до рук велосипед чорного кольору марки «Дорожник» вартістю 2000 гривень після чого, ОСОБА_4 , ігноруючи що його дії були помічені місцевою мешканкою ОСОБА_6 , не реагуючи на зауваження останньої про зупинення та повернення майна, сів на вказаний велосипед, та виїхав на ньому з подвір`я домогосподарства, таким чином викрав вищевказане майно належне ОСОБА_5 .
Вказаними умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 2 000 гривень.
30.10.2023 ОСОБА_4 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України, та під час проведення особистого обшуку в останнього було виявлено та вилучено двоколісний велосипед чорного кольору з червоними смужками марки «Дорожник» моделі «Комфорт», на який було наклеєно пояснювальну бирку з підписами учасників слідчої дії та понятих, а також опломбовано пломбою № NPUB003319.
З метою всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки його незастосування може призвести до зникнення, заміни, втрати чи пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.
Прокурор в судове засідання не з`явилася, проте в її клопотанні міститься прохання про розгляд справи за її відсутності, просить його задовольнити.
Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 170 КК України арештом майна є тимчасове до скасування установленому КПК України порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду право на відчуженням розпорядження та користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.
Указане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно із усталеною практикою ЄСПЛ у вказаному питанні, необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе індивідуальний і надмірний тягар (рішення у справі «Брумареску, Трегубенко проти України»). Судам належить з`ясувати, чи дотримано справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу і вимогами захисту основних прав громадян (рішення у справах «Спорронг і Льонрот проти Швеції», «Іатрідіс проти Греції»).
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини має існувати розумна пропорційність між заходами і метою, заради якої їх застосовано (рішення у справі «Літґоу та інші проти Сполученого Королівства»).
Справедливий баланс має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини.
Ціллю статей 170, 171 КПК є забезпечення прав власника чи законного володільця майна від втручання сторонніх осіб у здійснення ними повноважень власника чи володільця такого майна. Тобто вони покликані захистити інтереси власника чи законного володільця.
Застосовувати ці положення КПК всупереч інтересам законного власника чи володільця майна, які не вважають свої права порушеними, вочевидь не можна.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У силу ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
За положеннями ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Із матеріалів клопотання слідує, що вилучений двоколісний велосипед чорного кольору з червоними смужками марки «Дорожник» моделі «Комфорт» належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є потерпілим у кримінальному провадженні.
З огляду на відсутність доведення ризику знищення цього майна, зважуючи пропорційність втручання у право потерпілої сторони, оцінюючи потреби досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку про можливі арешту самоката шляхом встановлення заборони його відчуження, оскільки відомості про ненадання цього майна для проведення будь-яких подальших слідчих дій, у тому числі для експертиз чи проведення слідчого експерименту або ризику знищення чи пошкодження велосипеда його власником , у матеріалах клопотання відсутні.
З огляду на наведене, указаний велосипед має бути повернутий ОСОБА_5 , а забезпечити збереження цього майна для потреб досудового розслідування слід наклавши на нього арешт у частині заборони його відчуження, що на переконання слідчого судді, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, буде достатнім для досягнення мети кримінального провадження та мети ініційованого прокурором заходу забезпечення кримінального провадження.
Позбавлення права користування потерпілого його майном у такому випадку не є виправданим.
За таких обставин, клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити частково.
У іншій частині вимог клопотання - відмовити.
Виконання ухвали покласти на слідчого ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 .
Ухвала про арешт виконується негайно.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя