УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах АТ «Малинський каменедробильний завод» про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2023 року /справа №761/19424/23, в рамках кримінального провадження №0000359 від 04.05.2022 року,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах АТ «Малинський каменедробильний завод» про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2023 року /справа №761/19424/23/, в рамках кримінального провадження №0000359 від 04.05.2022 року.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2023 року /справа №761/19424/23/ накладено арешт на корпоративні права у вигляді 94,5% частки статутного капіталу АТ «Малинський Каменедробильний Завод» , яка належить громадянці Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною державним реєстраторам, нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам здійснення реєстраційних дій, Міністерству юстиції України, службовим особам АТ «Малинський Каменедробильний Завод» , вчиняти будь-які дії щодо зміни власників, відчуження, зміни розміру статутного капіталу АТ «Малинський Каменедробильний Завод».

При цьому, представник вважає, що на даний час відпала потреба у застосуванні вказаного заходу забезпечення, оскільки відомості з даних ЄРДР не містять інформації про те, що досудове розслідування здійснюється щодо посадових осіб підприємства, в рамках вказаного кримінального провадження цивільний позов не заявлено, потерпілих, яким би було спричинено фінансових збитків не виявлено, відсутні докази, які б свідчили, що корпоративні права АТ «Малинський Каменедробильний Завод» відповідають вимогам ст. 98 КПК України, а такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, повністю блокує господарську діяльність товариства та таким чином не виправдовує завданням кримінального провадження. Враховуючи зазначене, адвокат ОСОБА_3 просив слідчого суддю скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2023 року у справі 761/19424/23.

Адвокат ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про день та час судового засідання, не з`явився, причини неявки суду не відомі. В той же час, 14.11.2023 року на адресу суду від представника АТ «Малинський Каменедробильний Завод» - адвоката ОСОБА_6 надійшла заява про проведення судового розгляду у його відсутність. Клопотання про скасування арешту майна підтримав, просив його задовольнити. Крім того, зазначив, що підприємство сплатило податки у розмірі 87731051, 80 грн., та слідчими суддями в рамках кримінального провадження №0000359 від 04.05.2022 року було постановлено ряд ухвал про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, на підтвердження чого надав відповідні документи.

Від прокурора ОСОБА_7 , за клопотанням якого було накладено арешт на майно, 14.11.2023 року надійшов лист, зі змісту якого вбачається, що проти скасування арешту майна заперечує, обґрунтовуючи свої доводи тим, що слідчим суддею законно та обґрунтовано 07.06.2023 року накладено арешт на майно.

При цьому, неявка вказаних осіб не перешкоджає проведенню судового розгляду на підставі наявних матеріалів.

Вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, додатково долучені документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що детективами Бюро економічної безпеки України, за процесуального керівництва прокурорів відділу Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №000359 від 04.05.2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 240 КК України.

07.06.2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні накладено арешт на корпоративні права у вигляді 94,5% частки статутного капіталу АТ «Малинський Каменедробильний Завод» , яка належить громадянці Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною державним реєстраторам, нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам здійснення реєстраційних дій, Міністерству юстиції України, службовим особам АТ «Малинський Каменедробильний Завод» , вчиняти будь-які дії щодо зміни власників, відчуження, зміни розміру статутного капіталу АТ «Малинський Каменедробильний Завод».

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься недоторканість права власності.

Статтею 16 КПК України встановлено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) полягає в тому, що будь-яке втручання влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 передбачає позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, яким встановлено порушення ст.1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Разом із цим, із наданих слідчому судді доказів, не встановлено, що корпоративні права АТ «Малинський Каменедробильний Завод» у вигляді 94,5% статутного капіталу, яка належить громадянці Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), було знаряддям, об`єктом, та/або предметом вчинення кримінального правопорушення, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також з досліджених слідчих суддею доказів, долучених до клопотання, не встановлено даних, які б свідчили, що посадовим особам АТ «Малинський Каменедробильний Завод» у кримінальному провадженні №0000359 від 04.05.2022 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень.

Крім цього, аналіз наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про відсутність обґрунтованих та переконливих даних, які б давали підстави вважати, що існують ризики, на підставі яких прийнято рішення про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна третьої особи на час розгляду клопотання про скасування арешту майна, а також недоведеність факту використання вказаного майна, як доказу у кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб, в частині накладення арешту на корпоративні права.

Також слідчим суддею не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили, що потреби досудового розслідування у вигляді арешту корпоративних прав, з огляду на сумніви щодо співмірності такого обмеження права власності виправдовували б завдання кримінального провадження.

В той же час, слідчий суддя звертає увагу, що на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті та не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання у господарську діяльність АТ «Малинський Каменедробильний Завод», у зв`язку з чим, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2023 року у справі №761/19424/23.

Керуючись вимогами ст.ст.132, 170-174, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах АТ «Малинський каменедробильний завод» - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2023 року /справа №761/19424/23, в рамках кримінального провадження №0000359 від 04.05.2022 року, а саме на: на корпоративні права у вигляді 94,5% частки статутного капіталу АТ «Малинський Каменедробильний Завод» , яка належить громадянці Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Скасувати заборону державним реєстраторам, нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам здійснення реєстраційних дій, Міністерству юстиції України, службовим особам АТ «Малинський Каменедробильний Завод» , вчиняти будь-які дії щодо зміни власників, відчуження, зміни розміру статутного капіталу АТ «Малинський Каменедробильний Завод» , що складає 94,5% частки статутного капіталу, яка належить громадянці Сполученого Королівства Великої Британії і Північної Ірландії ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя