Справа № 135/1275/23
Провадження № 1-кс/135/374/23
У Х В А Л А

іменем України

21.11.2023 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Ладижин Вінницької області клопотання слідчого СВ ВП № 3 ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні № 0000165 від 24.09.2023,

ВСТАНОВИВ:

20.11.2023 до Ладижинського міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 3 ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000165 від 24.09.2023 (справа № 135/1275/23, провадження № 1-кс/135/374/23).

Клопотання призначено до розгляду на 21.11.2023.

21.11.2023, до початку розгляду вказаного клопотання по суті, захисником ОСОБА_5 через канцелярію суду подано клопотання про зміну запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 у зазначеному кримінальному провадженні.

Враховуючи, що у наведених вище клопотаннях учасниками провадження ставляться питання щодо застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000165 від 24.09.2023, тобто вони подані стосовно однієї і тієї ж особи - підозрюваного ОСОБА_4 , в одному й тому ж кримінальному провадженні, заявлені учасниками питання стосуються застосованого запобіжного заходу, тому з метою забезпечення швидкого судового розгляду, під час якого кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки та забезпечення оперативності судового провадження, слідчий суддя, з урахуванням думок учасників, які не заперечували проти об`єднання, прийшов до висновку про необхідність об`єднати вказані клопотання в одне провадження за номером справи № 135/1275/23, провадження № 1-кс/135/374/23.

За такого, слідчим суддею здійснюється судовий розгляд об`єднаних в одне провадження клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 та клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну застосованого запобіжного заходу.

І. Питання, що вирішуються та позиції сторін кримінального провадження.

Обґрунтування клопотання слідчого.

У клопотанні, поданому в порядку ст. 199 КПК України, слідчий СВ ВП № 3 ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 просить продовжити підозрюваному ОСОБА_4 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування. Також слідчий просить поновити йому строку звернення до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що СВ ВП № 3 ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000165 від 24.09.2023, в рамках якого ОСОБА_4 24.09.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

26.09.2023 підозрюваному ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.11.2023 включно.

При цьому, як зазначає слідчий, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися і продовжують існувати та враховуючи те, що дія застосованого запобіжного заходу закінчується 22.11.2023, у сторони обвинувачення виникла необхідність у зверненні до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Клопотання про поновлення строку звернення до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, слідчий обґрунтовує тим, що строк пропущений ним з поважних причин, а саме невідкладними слідчими діями.

Обґрунтування клопотання захисника.

У клопотанні, поданому в порядку ст. 201 КПК України, захисником підозрюваного ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 порушується питання про зміну запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного у вигляді тримання під вартою на більш м`який, що не пов`язаний з триманням під вартою, а саме на цілодобовий домашній арешт.

Обґрунтовуючи свої доводи, захисник посилається на те, що стороною обвинувачення не надано жодних доказів на підтвердження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Пред`явлена її підзахисному ОСОБА_4 підозра у замаху на вбивство є необґрунтованою, оскільки останній своєї вини не визнає, мети вчинити вбивства у нього не було, натомість переконливих та достовірних доказів на підтвердження вказаного слідство не надало. Окрім того, потерпілий примирився з її підзахисним, матеріальна та моральна шкода йому відшкодована в повному обсязі батьками підозрюваного, в зв`язку з чим потерпілий претензій до ОСОБА_4 не має та просить закрити справу відносно останнього. На даний час потерпілий виписаний з лікарні та у задовільному стані перебуває за місцем свого проживання. Враховуючи зазначене, захисник просить змінити запобіжний захід, застосований до підозрюваного ОСОБА_4 , на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме на цілодобовий домашній арешт.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане слідчим клопотання та просив його задовольнити з підстав зазначених у клопотанні. Також просив поновити строк для звернення до слідчого судді з даним клопотанням. Заявлене захисником клопотання вважав необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Разом з тим, зазначив, що наразі встановлені попередньою ухвалою слідчого судді ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також ризик незаконного впливу на свідків, потерпілого та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення не зменшилися і продовжують існувати.

Захисник ОСОБА_5 заперечила проти задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 та підтримала подане нею клопотання про зміну запобіжного заходу га більш м`який.

Захисник звернула увагу слідчого судді, що підозра є очевидно необґрунтованою, оскільки не підтверджено доказами участь ОСОБА_4 у вчиненні злочину, у якому він підозрюється.

Також захисник ОСОБА_5 акцентувала на відсутності передбачених ст.177 КПК України ризиків. Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду нівелюється належною процесуальною поведінкою ОСОБА_4 під час досудового розслідування, відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди потерпілому, а на підтвердження існування зазначеного ризику слідчим та прокурором не надано жодних нових доказів.

Щодо ризику впливу на свідків зазначила, що в клопотанні відсутнє обґрунтування яким чином та в який спосіб може бути здійснено такий вплив, а тому такий ризик є необґрунтованим. Поряд з чим вказала на те, що ризик вчинення іншого кримінального правопорушення також не підтверджений жодними доказами.

За наведеного, захисник вважає за можливе змінити застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід на інший, більш м`який, наприклад, цілодобовий домашній арешт.

Окрім того, зазначила, що її підзахисний не може більше утримуватись в установі попереднього ув`язнення за станом свого здоров`я, який в останній час різко погіршився. Проти поновлення строку для звернення до слідчого судді з даним клопотанням не заперечувала.

Підозрюваний ОСОБА_4 повністю підтримав позицію свого захисника та просив застосувати відносно нього запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. Додатково наголосив, що він не заперечував факту спричинення ним потерпілому тілесних ушкоджень, натомість вказав, що мети скоїти вбивство в нього не було. Крім того, зазначив, що наразі він не може більше утримуватись в установі попереднього ув`язнення за станом свого здоров`я, який в останній час різко погіршився. Проти поновлення строку для звернення до слідчого судді з даним клопотанням не заперечував.

ІІ. Установлені судом обставини, положення закону, яким суд керувався та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Заслухавши доводи та пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши подані матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Положеннями ст. 199 КПК України встановлено порядок продовження строку тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті (ч. 6 ст. 199 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. Згідно частини 4 цієї статті слідчий суддя розглядає дане клопотання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.

Встановлено, що СВ ВП № 3 ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000165 від 24.09.2023, в рамках якого ОСОБА_4 24.09.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

26.09.2023 підозрюваному ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.11.2023 включно.

Також, постановою керівника Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області від 20.11.2023 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено на один місяць, тобто до 24.12.2023.

Отже, у судовому засіданні встановлено, що у даному кримінальному провадженні триває досудове розслідування, завершення якого не можливе до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про тримання ОСОБА_4 під вартою.

Згідно з положеннями ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч.1 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше, ніж за 5 днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Однак, вказане клопотання подано до слідчого судді 20.11.2023, тобто з пропуском строку, встановленого ч.1 ст.199 КПК України, який слідчий та прокурор просять поновити, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Відповідно до ст.117 КПК України, пропущений з поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

У судовому засіданні встановлено, що строк звернення до слідчого судді із даним клопотанням пропущений з поважної причини: невідкладними слідчими діями. При цьому слідчий судді враховує позицію сторони захисту, яка не заперечує проти поновлення такого строку, а також те, що клопотання про поновлення вказаного строку не є протиправним, чи необґрунтованим, а тому підстав для відмови у поновленні строку звернення до слідчого судді із клопотанням про продовження запобіжного заходу слідчий суддя не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Водночас слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу. При цьому правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах, вислухавши пояснення самого підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, а тому відхиляє доводи сторони захисту стосовно необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_4 підозри.

Дослідженими доказами обґрунтовано можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів. Питання про те, чи утворюють такі дії склад злочину та чи правильно вони кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України знаходиться за межами тих питань, які слідчий суддя вирішує на досудовому провадженні. До того ж і сам підозрюваний ОСОБА_4 не заперечує, що спричинив тілесні пошкодження потерпілому ОСОБА_7 .

При цьому слідчий суддя зазначає, що питання доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального провадження слідчим суддею при розгляді даних клопотань не вирішується, оскільки підлягає встановленню/невстановленню під час розгляду справи по суті.

Слід враховувати, що суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Поряд з цим, питання наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_4 перевірялося раніше як слідчим суддею, так і колегією суддів Вінницького апеляційного суду.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні повідомив, що встановлені попередньою ухвалою слідчого судді ризики переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення не зменшилися і продовжують існувати.

Враховуючи заявлене, слідчим суддею здійснюється дослідження та встановлення наявності/відсутності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України) в клопотанні обґрунтовувався такими твердженнями: « ОСОБА_4 під страхом ймовірної кримінальної відповідальності переховуватиметься від органу досудового розслідування, суду. З огляду на те, що санкція інкримінованої ОСОБА_4 статті вчиненого злочину є такою, що спроможна в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останнього з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу».

Слідчий суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

ОСОБА_4 підозрюється у закінченого замаху на вчинення особливо тяжкого злочину, санкція якого є такою, що спроможна в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останнього з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу.

Дані обставини сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.06.2001 заява № 33977/96), де зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування, а також у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» (рішення від 25.04.2000 заява №31315/96), відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Також у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

До того ж, що є важливим, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який надалі неодноразово продовжувався. Цей Указ затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2402-ІХ. Очевидно, що в умовах, які існують в Україні, викликаних безпрецедентною військовою та нелюдською агресією російської федерації проти України, у ОСОБА_4 збільшуються можливості для ухилення від суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином контролювати поведінку обвинуваченого.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини слідчий суддя, вважає доведеним ризик можливого переховування підозрюваного ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, особливо в умовах воєнного стану.

Ризик незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України) в клопотанні обґрунтовувався таким: «у кримінальному провадженні наявні свідки, які проживають на території м. Ладижин Гайсинського району, знайомі ОСОБА_4 , а тому останній може впливати на них, з метою зміни показів для уникнення кримінальної відповідальності».

Слідчий суддя зазначає, що ризик незаконного впливу на свідків обумовлюється тим, що відповідно до передбаченої КПК процедури показання свідків отримуються спочатку на стадії досудового розслідування шляхом їх допиту слідчим чи прокурором, а згодом після направлення обвинувального акту до суду такі показання отримуються та перевіряються на стадії судового розгляду шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні (статті 23, 224, 352 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Тобто, ризик впливу на свідків існує аж до моменту безпосереднього надання під час судового розгляду показань свідками, й тому заборона спілкуватися з певними особами як наслідок можливості ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення показань учасників кримінального провадження, які мають доказову силу.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик незаконного впливу підозрюваного на таких осіб, враховуючи викладені в клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення та надані до нього матеріали, що обґрунтовують підозру, оскільки з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний, використовуючи свій авторитет та зв`язки, може здійснювати вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, які ще не допитані органом досудового розслідування та/або судом з метою зміни чи відмови від наданих ними показань.

Ризик вчинити інші кримінальні правопорушення (п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовувався такими твердженнями: « ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, усвідомлював наслідки своїх дій, і перебуваючи на свободі може вчиняти інші кримінальні правопорушення».

Крім того, ОСОБА_4 в минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти здоров`я особи, проти власності та у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, судимості за які погашені у відповідності до вимог ст. 89 КК України.

Викладене вище в контексті заявленого ризику вчинення іншого кримінального правопорушення значно підвищує ймовірність вчинення такого, а також свідчить про загальну схильність підозрюваного ОСОБА_4 до асоціальної поведінки за відсутності стримуючих чинників. Відтак слідчий суддя вважає доведеним існування даного ризику.

Разом з цим, слідчий суддя зауважує, що кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрювана особа обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При цьому належна процесуальна поведінка підозрюваного, на яку посилається сторона захисту, не є достатнім свідченням відсутності встановлених слідчим суддею ризиків.

Тобто, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

За таких обставин, заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає обґрунтованими.

Разом з тим, слідчим суддею береться до уваги особиста ситуація (обставини) підозрюваного ОСОБА_4 , його минулу поведінку, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, судимості погашені згідно зі ст. 89 КК України, негативно характеризується за місцем проживання, офіційно не одружений, офіційно не працюючий, відсутність на утриманні неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків, що свідчить про відсутність в нього соціальних стримуючих чинників та які б переважали існуючі ризики, слідчий суддя вважає, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не здатен достатнім чином забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 і виконання ним процесуальних обов`язків.

Так, слідчий суддя розглядаючи доводи підозрюваного про доцільність застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу зауважує на минулу поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та відсутність в нього соціальних стримуючих чинників, які не заслуговують на довіру слідчого судді та свідчить про існування наведених ризиків.

Відомостей, які свідчили б про неможливість застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, сторонами не надано.

Твердження сторони захисту про неможливість перебування обвинуваченого під вартою внаслідок стану здоров`я, то такі обставини встановлюються у визначеному законом порядку. Будь-які належні докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_4 страждає на хвороби, які унеможливлюють перебування його під вартою, суду не надані.

Та обставина, що підозрюваний повністю відшкодував потерпілому завдану шкоду є пом`якшуючою обставиною, та не є достатньою підставою для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

За наведених обставин, слідчий суддя вважає, що на даний час прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, встановленим слідчим суддею під час судового розгляду, а тому клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного на більш м`який, що не пов`язаний з триманням під вартою, не підлягає задоволенню.

Таким чином, слідчий суддя проаналізувавши доводи сторони захисту, які містяться в клопотанні про зміну запобіжного заходу, поданому в порядку ст. 201 КПК України, та врахувавши зазначені в ньому обставини, підстав для зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу у даному випадку не вбачає.

Згідно ч. 1, 3 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

При цьому, виходячи з положень ст. 197 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку, на який було застосовано запобіжний захід.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, значного обсягу слідчих дій, які необхідно провести, в тому числі експертиз, які не завершені на даний час, слідчий суддя дійшов висновку щодо визначення строку дії ухвали в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою - 60 днів (до 19 січня 2024 року включно), але у межах строку досудового розслідування, який є таким, що відповідає передбаченому законом строку.

При постановленні ухвали від 26.09.2023 ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Слідчий суддя відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи обставини кримінального правопорушення та особу підозрюваного, в даному випадку також не знаходить підстав для визначення підозрюваному розміру застави при продовженні запобіжного заходу.

Слід зазначити, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень (ст. 198 КПК України).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 9, 197, 199, 201, 369-376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 від 21.11.2023 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Поновити слідчому СВ ВП № 3 ГУНП у Вінницькій області капітану поліції ОСОБА_6 строк звернення до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні № 0000165 від 24.09.2023.

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, у кримінальному провадженні № 0000165 від 24.09.2023- задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 19 січня 2024 року (включно), але в межах строку досудового розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді в частині продовження підозрюваному строку тримання під вартою може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді в частині відмови у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя