ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3771/23 Справа № 241/892/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року Дніпровський апеляційний суд в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора на вирок Першотравневого районного суду Донецької області від 22 вересня 2021 року за кримінальними провадженнями №0000078 та № 0000105 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Керч Автономної Республіки Крим, не одруженого, з середньою освітою, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні не маючого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-30.12.2008 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

-20.03.2012 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 5 місяців, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднане невідбуте покарання за вироком Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30.12.2008 року, остаточно визначено покарання 5 років позбавлення волі;

-31.05.2012 року Сніжнянським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднане невідбуте покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.03.2012 року, остаточно визначено покарання 9 років позбавлення волі;

-06.07.2012 року Торезьким міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією майна, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднане невідбуте покарання за вироком Сніжнянського міського суду Донецької області від 31.05.2012 року, остаточно визначено покарання 9 років 6 місяців позбавлення волі;

-31.01.2013 року Кіровським районним судом м. Кіровоград за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання, з урахуванням вироку Торезького міського суду Донецької області від 06.07.2012 року, остаточно визначено покарання 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнився 11.09.2020 року у зв`язку з відбуттям строку покарання;

-28.07.2021 року Першотравневим районним судом Донецької області до 1 року позбавлення волі;

-06.08.2021 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області до 4 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 22 вересня 2021 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК Українита призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та за вироками Першотравневого районного суду Донецької області від 28.07.2021 року та Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.08.2021 року, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту його фактичного затримання.

Вирішено питання щодо скасування арешту, накладеного згідно з ухвалами Перщотравневого районного суду Донецької області від 23.04.2021 року та 07.06.2021 року; стягнення з ОСОБА_7 витрат за проведення експертиз; вирішено долю речових доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 , 12 квітня 2021 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення, переслідуючи мету наживи, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, розуміючи протиправний характер своїх дій, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно, піднявшись по риштуванню, заліз до вікна третього поверху будівлі Комунального некомерційного підприємства «Мангушський центр первинної медико-санітарної допомоги», розташованої за адресою: вул. Поштова, буд. 22, смт. Мангуш, Маріупольського району Донецької області, тобто проник у інше приміщення, звідки з кімнати №18, розташованої на третьому поверсі зазначеної будівлі, викрав шуруповерт акумуляторний торгової марки «GRAND» моделі «ДА-18Li» №0000559 в чемодані з додатковим акумулятором та зарядним пристроєм вартістю 990 гривень, перфоратор торгової марки «Sturm» моделі «RH 2532 VR» в чемодані вартістю 2343 гривень 88 копійок, які належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3333 гривень 88 копійок.

Дії ОСОБА_7 за цим епізодом кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно.

Крім того, ОСОБА_7 14 квітня 2021 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення, переслідуючи мету наживи, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення, розуміючи протиправний характер своїх дій, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно, піднявшись по риштуванню, заліз до вікна другого поверху будівлі Комунального некомерційного підприємства «Мангушський центр первинної медико-санітарної допомоги», розташованої за адресою: вул. Поштова, буд. 22, смт. Мангуш, Маріупольського району Донецької області, тобто проник у інше приміщення, звідки з кімнати №2, розташованої на другому поверсі зазначеної будівлі, викрав шуруповерт акумуляторний торгової марки «START PRO» моделі «SCD4-21/2» в чемодані з додатковим акумулятором та зарядним пристроєм вартістю 1648 гривень 15 копійок, перфоратор торгової марки «DNIPRO-M» моделі «ВН-174» в чемодані вартістю 1800 гривень, перфоратор торгової марки «Sturm» моделі «RH 25185» в чемодані вартістю 1288 гривень 67 копійок, дриль-шуруповерт торгової марки «Sturm» моделі «ID 2155 Р» вартістю 753 гривні 33 копійки, перфоратор торгової марки «СВІТЯЗЬ» моделі «СП 24-72 П» №0000834 вартістю 910 гривень 23 копійки, машину шліфувальну кутову торгової марки «Sturm» моделі «AG 9512 Р» № QR-UK191031/5833 вартістю 1037 гривень 40 копійок, міксер будівельний торгової марки «Einhell» моделі «ТС-МХ 1400-2 Е», вартістю 1706 гривень 60 копійок, які належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 9144 гривень 38 копійок.

Дії ОСОБА_7 за цим епізодом кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно.

Крім того, ОСОБА_7 03 червня 2021 року, близько 17 години 00 хвилин, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 185, 186, 187 КК України, знаходячись біля магазину «Лайм», розташованого за адресою: Донецька область, Маріупольський район, смт. Мангуш, пр. Миру, б. 67, будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету наживи та особистого збагачення, керуючи корисливим мотивом, розуміючи протиправний характер своїх дій, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрав велосипед «Салют», вартістю 1582 гривень 00 копійок, який належить потерпілому ОСОБА_9 . Після чого з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 1582 гривень 00 копійок.

Дії ОСОБА_7 за цим епізодом кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Першотравневого районного суду Донецької області від 22.09.2021 року стосовно ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за оскаржуваним вироком та за вироками Першотравневого районного суду Донецької області від 28.07.2021 року та Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.08.2021 року, остаточно визначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. Зарахувати ОСОБА_7 у строк остаточного призначеного покарання за сукупністю злочинів покарання, відбуте частково за вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.08.2021 року, з 22.06.2021 року по день набрання вироком законної сили. Строк відбуття покарання обчислювати з дати набрання вироком законної сили. В іншій частині вирок стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що судом формально враховано тяжкість злочину та особу обвинуваченого, не надано оцінку тому, що обвинувачений протягом короткого проміжку часу (12.04.2021, 14.04.2021, 03.06.2021) вчинив три кримінальні правопорушення, в тому числі 2 кримінальних правопорушення, пов`язаних х проникненням до іншого приміщення.

Вважає, що суд безпідставно врахував як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 щире каяття, а також в достатній мірі не врахував, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за умисні, в тому числі корисливі злочини, обставиною, що обтяжує його покарання, є рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. Вказує, що не взято до уваги суспільну небезпеку вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, що в результаті злочинних дій ОСОБА_7 громадянам спричинено матеріальну шкоду. Звертає увагу, що обвинувачений, будучи особою молодого працездатного віку, не працює та суспільно-корисною працею не займається, постійного законного джерела доходу не має, що і стало підґрунтям для вчинення злочинної діяльності.

Зауважує, що судом 1-ї інстанції правильно призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів, однак в супереч вимогам ч. 4 ст. 70 КК України суд 1-ї інстанції не зарахував в строк покарання відбуте частково покарання за попереднім вироком, а саме вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.08.2021 року, з 22.06.2021 року по день набрання вироком законної сили, за правилами передбаченими ст. 72 КК України.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Позиції сторін в суді :

Прокурор під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції просив апеляційну скаргу прокурора задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в ній.

Обвинувачений заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просив її залишити без задоволення, вважав вирок законним та обґрунтованим, а призначене йому покарання достатнім та співмірним вчиненому.

Інші учасники судового розгляду були повідомлені належним чином про день, час та місце апеляційного розгляду, клопотань про апеляційний розгляд за їх участі або про відкладення такого розгляду не надали. З урахуванням чого відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги за їх відсутності,

Висновки суду:

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 ніким не оспорюються, суд не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок місцевого суду лише в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості вчиненого правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Суд 1-ї інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання, дотримався вимог статей 50, 65 КК України і врахував усі обставини, які мають правове значення при виборі заходу примусу та визначенні його розміру. Обране в межах санкції частин та статтей Кримінального кодексу України покарання відповідає тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Так, при призначенні ОСОБА_7 покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України належним чином врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким та тяжким злочинами, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнав його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, за 1-м та 2-м епізодом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, за 3-м епізодом є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням сукупності перелічених даних, тяжкості скоєних кримінальних правопорушень та конкретних обставин їх вчинення, а також даних про особу обвинуваченогої, визнання ОСОБА_7 своєї провини в повному обсязі, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст. 185 КК та ч. 3 ст. 185 України. Вважав, що виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів неможливим без ізоляції його від суспільства, оскільки він свідомо нехтує правилами встановленими в суспільстві, не виявив бажання стати на шлях виправлення та маючи не зняту і не погашену судимість, скоїв нові злочини.

Факт, що обвинувачений свою винуватість у вчинені злочинів визнав в повному обсязі та щиро покаявся, не був спростован стороною обвинувачення під час апеляційного розгляду, ця обставина правильно врахована судом 1-ї інстанції при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_7 .

Доводи сторони обвинувачення про кількість вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та проміжок часу між їх вчиненням, колегія суддів не вважає підставою для призначення йому більш суворого покарання.

Дійсно, виходячи с даних провадження в діях ОСОБА_10 виходячи з наявності передніх судимостей є рецидив злочину, і ця обставина може бути розцінена як така, що обтяжує покарання.

Проте, як вже зазначено вище, з огляду на фактичні обставини кримінального провадження, положень ст.ст.50,65 КК України, колегія суддів вважає, що призначене судом покарання ОСОБА_7 за своїм видом та розміром обгрунтованим та необхідним.

Підстав для призначення ОСОБА_7 більш суворого покарання з мотивів, про які йдеться в апеляційній скарзі прокурора, апеляційний суд не вбачає.

Крім того, за приписами ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Прокурор в апеляційній скарзі хоча і ставить питання про скасування оскарженого вироку в зв`язку ізневідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, в той же час просить апеляційний суд ухвалити новий вирок яким за окремими нормами кримінального закону обрати ті же міри покарання у вигляді позбавлення волі, які були призначені обвинуваченому і судом першої інстанції. за сукупністю злочинів прокурор просить обрати покарання яке лише на 6 місяців більше за обране судом, і на підставі ч.4ст.70 КК України прокурор просить призначити остаточне покарання, яке на 8 місяців більше покарання , обраного судом 1-ї інстанції. На думку колегії суддів таке співвідношення мір покарання обраних судом та мір покарань зазначених прокурором в апеляції не свідчить про явну несправедливість обраного судом покарання в наслідок м`якості. Суд діяв у межах своїх дискреційних повноважень, наданих йому законом.

Одночасно з цим, доводи апеляційної скарги прокурора про не зарахування всупереч вимогам ч. 4 ст. 70 КК України судом в строк покарання відбутого частково покарання за попереднім вироком, а саме вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.08.2021 року, з 22.06.2021 року по день набрання вироком законної сили, за правилами, передбаченими ст. 72 КК України, колегія суддів вважає слушними.

Положеннями ч. 4 ст. 70 КК України визначено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

З матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_7 востаннє був засуджений 28.07.2021 року Першотравневим районним судом Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. Ухвалено початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту його фактичного затримання (а.с. 98-107 т. 1).

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.08.2021 року був засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання період тримання ОСОБА_7 під вартою в ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» з 22.06.2021 року по 05.08.2021 року включно. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без змін тримання під вартою в ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» (а.с.108-110 т.1).

Посилання суду 1-ї інстанції в оскарженому вироку, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні запобіжний захід не обирався, хоча і є вірним, проте судом 1-ї інстанції безпідставно не враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 на час розгляду даного кримінального провадження перебував в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді даного кримінального провадження.

За таких обставин, враховуючи, що колегія суддів не вбачає підстав для зміни призначеного ОСОБА_7 остаточного покарання, визначеного на підставі ч. 4 ст. 70 України за вчинення кримінальних правопорушень по даному кримінальному провадженню, а інкриміновані кримінальні правопорушення по даному провадженню ОСОБА_7 вчинив у квітні та червні 2021 року за обставин, викладених в оскарженому вироку суду, колегія суддів приходить до висновку, що суду 1-ї інстанції при визначенні остаточного покарання за правилами ч. 4 ст.70 КК України, необхідно було вирішити питання щодо зарахування покарання, відбутого повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу, що не було зроблено.

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги прокурора та зміну вироку в частині застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України та зарахування у строк остаточного покарання за сукупністю злочинів покарання, відбуте частково за вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.08.2021 року, з 22.06.2021 року по день набрання вироком законної сили.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст.ст. 376, 404-409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задоволити частково.

Вирок Першотравневого районного суду Донецької області від 22 вересня 2023 року відносно ОСОБА_7 в частині застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України змінити.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_7 вважати остаточно засудженим за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених за вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 22.09.2021 року та за вироками Першотравневого районного суду Донецької області від 28.07.2021 року та Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.08.2021 року, остаточно визначивши ОСОБА_7 покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_7 у строк остаточного покарання за сукупністю злочинів покарання, відбуте частково за вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06.08.2021 року з 22.06.2021 року по день набрання вироком законної сили, тобто по 14.12.2023 року включно.

Строк відбуття покарання обчислювати з 15.12.2023 року.

В решті вирок Першотравневого районного суду Донецької області від 22 вересня 2023 року відносно ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4