Справа № 373/2641/23
Номер провадження 1-кс/373/68/24
УХВАЛА

щодо арешту майна

15 лютого 2024 року м. Переяслав

Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участі секретарки судових засідань ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представниці власника майна ОСОБА_5 розглянув у судовому засіданні клопотання начальника Переяславського відділу Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000126 від 18.07.2023 за ч. 4 ст. 190 КК України.

Клопотання надійшло до суду 13.02.2024.

Клопотання обґрунтовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що група осіб, діючи за попередньою змовою, на території міста Бориспіль Київської області, з використанням електро-обчислювальної техніки та інформаційних технологій вчиняє дії, спрямовані на заволодіння грошовими коштами громадян шляхом обману.

На підставі ухвали слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду від 19.01.2024 08.02.2024 проведено обшук житла ОСОБА_6 , яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , в ході чого виявлено та вилучено 7 банківських карток, зокрема № НОМЕР_1 строк дії до 02/23 Приват банк, № НОМЕР_2 строк дії до 10/21 Альфа Банк, №924656 строк дії до 09/27 Приват Банк, №798337 строк дії до 11/27 Банк Південний, №534509 строк дії 08/25 Альфа Банк, №887091 строк дії до 07/24 ПУМБ, №002497 строк дії до 09/24 Укрсімбанк; мобільний телефон марки «Apple iPhone» чорного кольору, ноутбук марки «Lenovo» модель «Idea Pad 5 15 ABA», серійний номер НОМЕР_3 .

09.02.2024 прокурором вказане майно було визнано речовими доказами.

У клопотанні прокурор просить накласти арешт на вилучене майно.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання.

Представниця власника майна заперечила щодо задоволення клопотання, зважаючи на його безпідставність, те, що обшуками та вилученням майна прокурор намагається тиснути на її клієнта, який є фізично особою-підприємцем, який сплачує податки. Надала копії низки договорів та актів надання послуг і податкової звітності.

До клопотання у копіях додані документи: витяг з ЄРДР від 18.07.2023; постанова про зміну групи прокурорів від 07.12.2023; ухвала слідчого судді щодо проведення обшуку від 19.01.2024; інформація з ДРРПНМ від 07.02.2024; протокол обшуку від 08.02.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_7 ; 6 протоколів за результатами НС(Р)Д; постанова про визнання речовими доказами від 09.02.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 цього Кодексу речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Оцінюючи обставини невмотивованості постанови про визнання речовими доказами, суд враховує, що питання, яке вирішує це процесуальне рішення відноситься до компетенції сторони обвинувачення. Ступінь умотивованості цієї постанови є достатнім задля визначення підстав для прийняття такого рішення, особливо у взаємозв`язку з тим, що вилучення майна, яке визнано речовими доказами, відбулося за результатами обшуку, дозвіл на який наданий відповідною ухвалою слідчого судді із зазначенням переліку майна, з метою відшукання якого ця слідча дія проводилася. При цьому, майно, визнане речовими доказами, відповідає загальним ознакам майна, з метою відшукання якого надавався дозвіл на обшук.

З досліджених доказів вбачаються підстави для вилучення вказаного у клопотанні майна. При цьому, враховується мета його визнання речовими доказами та накладення на нього арешту збереження речових доказів.

Очевидним є те, що 2 абзац 3 сторінки клопотання про 4 дизельні електрогенератори зазначено у цьому клопотанні помилково, про що судовому засіданні вказав прокурор.

З клопотання не вбачається, яке саме доказове значення у цьому кримінальному провадженні мають 7 банківських карток. З клопотання та досліджених доказів не вбачається, що заважає стороні обвинувачення отримати необхідні докази (інформацію) для цього кримінального провадження без заборони або обмеження користування, розпорядження цим майном.

З пояснень прокурора вбачається, що телефон та ноутбук при їх вилученні були вимкнені чи мали систему логічного захисту, що вбачається з відеозапису який проводився під час обшуку. Водночас, до матеріалів клопотання долучено лише протокол цієї процесуальної дії без відеозапису, хоча про долучення до нього флеш-носія з цим відеозаписом зазначено у протоколі. При цьому, у протоколі обшуку не зазначено про повідомлені прокурором обставини.

Однак, з досліджених доказів вбачається, що мобільний телефон та ноутбук можуть містити інформацію задля досягнення мети кримінального провадження, оскільки вони визнані речовими доказами та можуть містити інформацію про кримінальне правопорушення, яке розслідується. Будь-яких доказів того, що зазначений мобільний телефон та ноутбук використовуються у підприємницькій діяльності ОСОБА_6 не надано.

При цьому, з огляду на характер кримінального правопорушення, яке розслідується, обставини вилучення вказаного майна, наявні підстави вважати, що незастосування арешту до зазначених мобільного телефону та ноутбуку призведе до їх приховування, пошкодження, знищення чи передачі, що може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та забезпечення реалізації завдань кримінального провадження.

З метою дотримання розумного балансу щодо втручання у права особи, майно якої було вилучено при обшуку, задля проведення необхідних слідчих дій з ним наявні підстави для визначення строку дії цієї ухвали у два місяці.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 170, 309, 395 КПК України,

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене в ОСОБА_6 08.02.2024 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 :

мобільний телефон марки «Apple iPhone» чорного кольору;

ноутбук марки «Lenovo», модель «IdeaPad 5 15 ABA», серійний номер НОМЕР_4 .

Заборонити власнику та будь-яким іншим особам розпоряджатися та користуватися вказаним майном будь-яким чином, окрім уповноважених осіб в межах кримінального провадження №0000126 від 18.07.2023 для проведення слідчих дій.

У задоволенні клопотання щодо накладення арешту на 7 банківських карток відмовити.

Строк дії ухвали два місяці.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1