У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості щодо якого, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000045 від 28.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про проведення обшуку,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням, у кримінальному провадженні відомості щодо якого, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000045 від 28.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про проведення обшуку.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні СУ ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000045 від 28.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Як вказано у клопотанні в ході досудового розслідування встановлено, що група осіб, з числа в мешканців Закарпатської області, організувала протиправний механізм, пов`язаний з незаконним переправленням військовозобов`язаних осіб (призовного віку з 18 до 60 років) через державний кордон України.

На виконання в порядку ст. 40 КПК України доручення, працівниками УСБУ в Закарпатській області, проведено комплекс оперативно-розшукових заходів не пов`язаних з тимчасовим обмеженням прав і свобод людини, в ході яких встановлено, що до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення причетні громадяни України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які здійснюють підготовку документів, на підставі яких вносять недостовірні відомості стосовно громадян України призовного віку до Єдиного комплексу інформаційних систем Державної служби України з безпеки на транспорті (система «Шлях»), після чого так звані потенційні «клієнти» безперешкодно перетинають державний кордон України.

Слідчий зазначає, що як встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є співвласниками автотранспортного підприємства ТОВ «ТРАСФЕР ЛОГІСТИК» (, адреса: Закарпатська область, Хустський район, с. Керецьки, вул. Головна, 52, основний вид діяльності : 49.39 інший пасажирський наземний транспорт), яке має діючу ліцензію на здійснення міжнародних перевезень, що дає їм можливість здійснювати внесення за допомогою власного електронного ключа до Єдиного комплексу інформаційних систем Державної служби України з безпеки на транспорті (система «Шлях») відомості щодо працівників власного товариства, які являються водіями.

Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 здійснюють підшукування відповідних потенційних «клієнтів» - осіб призовного віку, які мають намір неправомірно покинути територію України, та в подальшому, як суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності від власного імені здійснюють внесення недостовірних відомостей стосовно перебування потенційних «клієнтів» - осіб призовного віку у трудових відносинах з ним під виглядом водіїв, до системи «Шлях». За вказані дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від так званих «клієнтів» отримують грошову винагороду у розмірі від 1000 до 1500 доларів США, в залежності від необхідності особі, яка покидає територію України, повернутися назад чи ні.

При цьому слідчий зазначає, що як вище зазначено, до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення причетний громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 . Останній, за даними слідства є співорганізатором схеми переправлення військовозобов`язаних громадян України через державний кордон України.

Вказана злочинна діяльність громадянина ОСОБА_5 має систематичний характер та цілком підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Встановлено, що останній вчинив даний злочин за попередньою змовою з іншими особами.

Слідчий зазначає, що в органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_1 , можуть зберігатись документальні матеріали щодо вчинення останнім організації незаконного переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України, підроблені документальні матеріали, чорнова бухгалтерія, комп`ютерна техніка, мобільні телефони за допомогою яких фігуранти кримінального провадження зв`язуються між собою та обговорюють обставини вчинення злочинів, здійснюють переписку між собою з використанням мережі інтернет і така переписка може зберігатись на мобільних телефонах, які вони використовують, готівкові кошти отримані злочинним шляхом, магнітні носії інформації, записники, інші предмети, сліди злочину, які самостійно та/або в сукупності мають доказове значення для встановлення істини в даному кримінальному провадженні.

При цьому у клопотанні вказано на те. що згідно з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо приватної власності об`єкта нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 , останній на праві приватної власності зареєстрований за ОСОБА_5 .

При обґрунтуванні клопотання слідчий посилається на положення ст.ст. 13, ч. 1ст. 233, ч.1 ст. 234, ч.ч. 2 та 3 ст. 234 КПК України.

Слідчий зазначає, що необхідність проведення даної слідчої дії зумовлена тим, що виявлення і вилучення наведених вище речей і документів шляхом проведення інших процесуальних та слідчих дій не можлива, оскільки наявний ризик приховування чи знищення таких речей і документів.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 2, 40, 233, 234 КПК України, слідчий просить слідчого суддю: надати слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні за №00000045 від 28.02.2023, дозвіл на проведення обшуку в будинку АДРЕСА_1 , де проживає громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на дворогосподарстві вказаного будинку, прилеглих до будинку приміщеннях, спорудах сховищах, з метою виявлення та вилучення документальних матеріалів щодо вчинення останнім незаконного переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України, підроблених документальних матеріалів, чорнової бухгалтерії, комп`ютерної техніки, мобільних телефонів за допомогою яких фігуранти кримінального провадження зв`язуються між собою та обговорюють обставини вчинення злочинів, здійснюють переписку між собою з використанням мережі інтернет і така переписка може зберігатись на мобільних телефонах, які вони використовують, готівкових коштів в сумі 500 доларів США отриманих в ході проведення контролю за вчиненням злочину (купюри номіналом по 100 доларі США, з серійними номерами: KB 74256212 L; KL 83810406 D; KB 24151494 A; HB 31327264 J; KB 28211332 K), магнітних носіїв інформації, записників, інших предметів, слідів злочину, які самостійно та/або в сукупності мають доказове значення для встановлення істини в даному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав. Просив задоволити із підстав що в ньому наведені. При цьому слідчий просив взяти до уваги те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 . Останній, за даними слідства є співорганізатором схеми переправлення військовозобов`язаних громадян України через державний кордон України. А також, що злочинна діяльність громадянина ОСОБА_5 має систематичний характер та цілком підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Встановлено, що останній вчинив даний злочин за попередньою змовою з іншими особами.

Заслухавши пояснення слідчого, з приводу внесеного клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 84,85,86 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Статтею 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Як слідує зі змісту п.10 ч.3, ст. 214, ч.1 ст. 233 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні та проводяться лише після внесення відомостей щодо кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (крім огляду місця події у невідкладних випадках).

Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Нормами ст.233 КПК України встановлено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Відповідно п.п.4, 5, 6, 8 ч.3 ст. 234 КПК України клопотання про обшук, повинно містити відомості про: підстави для обшуку; житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, де планується проведення обшуку; особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; обґрунтування того, що доступ до речей, документів або відомостей, які можуть у них міститися, неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, а доступ до осіб, яких планується відшукати, - за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими прокурор, слідчий обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: 1) було вчинено кримінальне правопорушення; 2) відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; 3) відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; 4) відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; 5) за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СУ ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000045 від 28.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Згідно наявного в матеріалах справи рапорту, на виконання в порядку ст. 40 КПК України доручення, працівниками УСБУ в Закарпатській області, проведено комплекс оперативно-розшукових заходів не пов`язаних з тимчасовим обмеженням прав і свобод людини, в ході яких встановлено, що до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення причетні громадяни України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які здійснюють підготовку документів, на підставі яких вносять недостовірні відомості стосовно громадян України призовного віку до Єдиного комплексу інформаційних систем Державної служби України з безпеки на транспорті (система «Шлях»), після чого так звані потенційні «клієнти» безперешкодно перетинають державний кордон України.

Встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є співвласниками автотранспортного підприємства ТОВ «ТРАНСФЕР ЛОГІСТИК» (, адреса: Закарпатська область, Хустський район, с. Керецьки, вул. Головна, 52, основний вид діяльності : 49.39 інший пасажирський наземний транспорт), яке має діючу ліцензію на здійснення міжнародних перевезень, що дає їм можливість здійснювати внесення за допомогою власного електронного ключа до Єдиного комплексу інформаційних систем Державної служби України з безпеки на транспорті (система «Шлях») відомості щодо працівників власного товариства, які являються водіями.

Згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 здійснюють підшукування відповідних потенційних «клієнтів» - осіб призовного віку, які мають намір неправомірно покинути територію України, та в подальшому, як суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності від власного імені здійснюють внесення недостовірних відомостей стосовно перебування потенційних «клієнтів» - осіб призовного віку у трудових відносинах з ним під виглядом водіїв, до системи «Шлях». За вказані дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від так званих «клієнтів» отримують грошову винагороду у розмірі від 1000 до 1500 доларів США.

Відповідно до відомостей що містяться у картці -інформації на особу за даними ДМС України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо приватної власності об`єкта нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_1 , останній на праві приватної власності зареєстрований за ОСОБА_5 .

Як вбачається з матеріалів справи постановою слідчого від 16.03.2023 було залучено особу до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій.

Як вбачається з матеріалів справи постановою слідчого від 16.03.2023 було залучено особу до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій.

При цьому згідно наявного у матеріалах справи протоколу вручення грошових коштів, а саме: купюри номіналом по 100 доларів США, з серійними номерами: KB 74256212 L; KL 83810406 D; KB 24151494 A; HB 31327264 J; KB 28211332 K вручено особі залученій для конфіденційного співробітництва щодо отримання ОСОБА_5 за внесення відомостей в систему «Шлях».

Згідно досліджених матеріалів клопотання а саме рапорту від 24.10.2023 року на виконання доручення старшого слідчого в рамках даного кримінального провадження, вбачається що отримано інформацію що до протиправної діяльності ОСОБА_6 та ОСОБА_5 залучили громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_2 . Останній маючи відповідні навики, використовуючи електронні ключі цифрового підпису ТОВ «ТРАНСФЕР ЛОГІСТІК», які йому передали ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , за грошову винагороду, здійснює безпосереднє внесення до системи «Шлях» інформацію стосовно осіб призовного віку, що виїжджають за кордон у якості водіїв мікроавтобусів. При цьому, фактично особи, внесені до системи «Шлях», у підприємстві не працюють, автотранспортні перевезення не здійснюють.

У Постанові від 14.06.2018 року у справі № 11-386 сап 18, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що вмотивованість ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку житла чи іншого володіння особи повинна бути в межах, які не розкривають таємницю досудового розслідування, зокрема в ній повинні бути наведені аргументи, що переконали суддю у задоволенні чи відхиленні такого клопотання. При цьому нормами КПК України не передбачено обов`язку слідчого судді перелічувати всі обставини кримінального провадження і викладати в ухвалі про надання дозволу на обшук усі відомі і встановлені відомості.

На переконання слідчого судді, слідчим доведено, що доступ до зазначених у клопотанні речей неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, у зв`язку можливістю їх знищення, враховуючи правові підстави для проведення обшуку, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки обшуку, розумність та співрозмірність обшуку завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також неможливість досягнення мети, на яку посилається слідчий, без застосування цих заходів, слідчий суддя вважає, що за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей, які мають значення для досудового розслідування, тому клопотання є обґрунтоване та підлягає задоволенню в цій частині.

Слідчий суддя вважає доведеним, що матеріалами клопотання доведено імовірну причетність до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому за його зареєстрованим місцем проживання а саме в будинку, дворогосподарстві вказаного будинку, прилеглих до нього приміщеннях, спорудах сховищах що розташовується по АДРЕСА_1 , що належить останньому на праві приватної власності, можуть знаходитися документальні матеріали, чорнової бухгалтерія, комп`ютерна техніка, мобільні телефоні за допомогою яких фігуранти кримінального провадження зв`язуються між собою та обговорюють обставини вчинення злочинів, здійснюють переписку між собою з використанням мережі інтернет і така переписка може зберігатись на мобільних телефонах, які вони використовують, готівкові кошти в сумі 500 доларів США отримані в ході проведення контролю за вчиненням злочину (купюри номіналом по 100 доларів США, з серійними номерами: KB 74256212 L; KL 83810406 D; KB 24151494 A; HB 31327264 J; KB 28211332 K), магнітні носі інформації, записники.

Слідчий суддя переконаний, що слідчим наведено достатньо підстав вважати, що дійсно було вчинено кримінальне правопорушення, відшуковувані речі та документи мають значення для досудового розслідування та відомості, які містяться у них можуть бути доказами під час судового розгляду, слідчим доведено, що доступ до речей неможливо отримати органом досудового розслідування у добровільному порядку шляхом витребування речей, документів, відомостей відповідно до частини другої статті 93 цього Кодексу, або за допомогою інших слідчих дій, передбачених цим Кодексом, у зв`язку можливістю їх знищення чи спотворення, в зв`язку із чим, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню у вказаній частині.

Відповідно до ч.7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Разом із тим, клопотання слідчого в частині надання дозволу на проведення обшуку у вказаному приміщенні, з метою відшукання та вилучення: інших предметів, слідів злочину, які самостійно та/або в сукупності мають доказове значення для встановлення істини в даному кримінальному провадженні, задоволенню не підлягає.

Так, у клопотанні слідчим не вказано відомості (індивідуальна або родова характеристика) відшукуваних речей та документів, зокрема щодо того за якими індивідуальними або родовими ознаками особа, що здійснюватиме обшук, планує відрізнити такі.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 7 липня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» вказав, що невизначене формулювання обсягу обшуку дало органу влади на власний розсуд вирішувати, які матеріали підлягають вилученню, що призвело до вилучення, крім документів, які стосуються справи, деяких особистих речей. ЄСПЛ зазначив, що відсутність вказівки на конкретну мету обшуку є порушенням ст. 6 Конвенції.

Аналогічна позиція ЄСПЛ міститься в рішенні від 15 липня 2003 року у справі «Ернст та інші проти Бельгії», де вказано, що ордер на проведення обшуку не містив інформації щодо мети проведення обшуку та про предмети, що підлягають вилученню. Таким чином, слідчих було наділено широкими повноваженнями, обшуки не були пропорційними.

Зазначені міжнародні гарантії прав людини на недоторканість житла, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя, недоторканість прав власності нормативно визначені в Конституції України та є, відповідно до положень ст.2 КПК України, загальними засадами кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя вважає за необхідне вказати на те, що згідно постанови від 17 лютого 2021 року справа № 263/10353/16-к провадження № 51-4972км20 ВС вказав на те, що системне тлумачення процесуальних норм, а саме статей 37, 39,236 КПК України, дає підстави стверджувати, що ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана прокурором, призначеним здійснювати процесуальне керівництво в порядку ст. 37 КПК України, або слідчим, визначеним керівником органу досудового розслідування в порядку ст. 39 цього Кодексу.

Приписи ст. 235 КПК України не зобов`язують слідчого суддю в ухвалі зазначати прокурора чи слідчого, який буде проводити обшук, натомість зазначена ухвала має містити відомості про прокурора, слідчого, який подав клопотання про обшук. Тобто, процесуальний закон зобов`язує слідчого суддю встановити, що клопотання надійшло від уповноваженої особи прокурора, включеного до групи прокурорів, або слідчого, якому доручено здійснювати розслідування, в порядку статей 37, 39, 216 КПК України. Судовий контроль під час розгляду клопотання про проведення обшуку здійснюється з метою забезпечення права на недоторканність житла чи іншого володіння особи. Водночас, зміст норм цього Кодексу не дає підстав для твердження про те, що до повноважень слідчого судді належать, крім здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ст. 3 КПК України), ще й інші, віднесені до повноважень прокурора та слідчого з організації досудового розслідування.

З огляду на вкладене вважаю, що клопотання підлягає задоволенню частково.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.93, 233, 234, 235 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості щодо якого, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000045 від 28.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про проведення обшуку,- задовольнити частково.

Надати дозвіл слідчим, що входять до групи слідчих у кримінальному провадженні відомості щодо якого, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000045 від 28.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, на проведення обшуку за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме в будинку, дворогосподарстві вказаного будинку, прилеглих до нього приміщеннях, спорудах сховищах що розташовується по АДРЕСА_1 , що належить останньому на праві приватної власності, з метою виявлення та вилучення документальних матеріалів, чорнової бухгалтерії, комп`ютерної техніки, мобільних телефонів, готівкових коштів в сумі 500 доларів США отриманих в ході проведення контролю за вчиненням злочину (купюри номіналом по 100 доларів США, з серійними номерами: KB 74256212 L; KL 83810406 D; KB 24151494 A; HB 31327264 J; KB 28211332 K), магнітних носіїв інформації, записників.

У задоволені іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала діє протягом одного місяця з дня її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1