КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 11-кп/824/1458/2023 Єдиний унікальний номер 369/1391/19 Категорія: ч. 1 ст. 286 КК України Головуючий у суді 1 інстанції - ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0003279, внесеному до ЄРДР 28 травня 2018 року, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 5 серпня 2022 року, яким

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Брицьке, Липовецького району, Вінницької області, громадянка України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та звільнена від покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК України,

за участю сторін апеляційного провадження:

прокурора ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

обвинуваченої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду ОСОБА_6 визнана винуватою у тому, що 27 травня 2018 року близько 11 год., керуючи автомобілем «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною вул. Київської в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області зі сторони м. Києва у напрямку вул. Святошинської, на регульованому перехресті вулиць Київської та Святошинської при виконанні повороту ліворуч на вул. Святошинську не переконалася, що виконуваний нею маневр буде безпечним і не створить перешкод, небезпеки іншим учасникам руху, проявила неуважність, не стежила за дорожньою обстановкою та, виїхавши на смугу зустрічного руху, не надала перевагу у русі зустрічному автомобілю «Chevrolet Lacetti» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_11 , який рухався на дозволяючий сигнал світлофора по вул. Київській зі сторони м. Боярка у напрямку м. Києва, та допустила зіткнення вказаних транспортних засобів.

В результаті ДТП водій автомобіля «Chevrolet Lacetti» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого багатоуламкового перелому правого наколінника із зміщенням уламків, який, відповідно до висновку експерта № 195/Д від 26 липня 2018 року, відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_6 грубо порушила вимоги п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків ) пп.«б» п.2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху); п. 10.1 (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху); п. 16.6 (повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. «1.5», пп. «б» п. 2.3, п.п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 стало причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.

Цим же вироком вирішено питання судових витрат, речових доказів, цивільного позову.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить повторно дослідити письмові докази, наявні в матеріалах кримінального провадження, вирок суду скасувати, кримінальне провадження закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_6 складу злочину; судові витрати на проведення експертиз в сумі 42724, 61 грн. віднести на рахунок держави; позов прокурора на користь Київської міської клінічної лікарні № 17 (провулок Лабораторний, 20, м. Київ) 11333, 85 грн. витрат на лікування потерпілого - залишити без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , з посиланням на положення КПК України, практику Верховного Суду, зазначає про те, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на висновки суду.

Як вказує ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, стороною захисту під час судового розгляду подавались обґрунтовані клопотання про проведення додаткової судової медичної експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим ОСОБА_8 , посилаючись на письмові доводи сторони захисту щодо грубих порушень при проведенні судово-медичної експертизи та залучення до матеріалів справи обґрунтування сторони захисту до висновку експерта 195/Д Києво-Святошинського відділення Київського обласного бюро судово-медичної експертизи, судового експерта 5 класу ОСОБА_13 від 16 липня 2018 року. Проте, будь-якого рішення з цього процесуального питання судом винесено не було, що є грубим порушенням вимог КПК України.

Також, як зазначає обвинувачена, експертиза проводилась на підставі даних медичної картки стаціонарного хворого № 1576/645МКЛ № 17 м. Києва та рентгенограми від 27 травня 2018 року правого колінного суглобу в прямій та боковій проекціях до та після МОС, кісток тазу та ОГК. Саме обстеження та огляд ОСОБА_11 не проводився, а тому обґрунтовані доводи захисту щодо грубих порушень кримінально-процесуального закону при проведенні судово-медичної експертизи № 195/Д залишено поза увагою суду, безпідставно без будь-яких мотивів відмовлено у прийнятті та дослідженні зазначеного документу.

Звертається увага в апеляційній скарзі й на те, що, визначаючи ступінь тяжкості тілесного ушкодження у ОСОБА_11 на підставі наданої медичної документації, експерт не відповів на питання, поставлені перед ним, щодо механізму утворення тілесного ушкодження. На питання № 3 експертизи про визначення давності заподіяння тілесних ушкоджень експерт відповіді не надав. Оскільки судово-медична експертиза проведена у відсутність потерпілого ОСОБА_11 , який експертом не оглядався, висновок експерта № 195-Д є неналежним та недопустимим доказом у відповідності до вимог КПК України.

Окрім того, в судовому засідання 15 жовтня 2019 року було заявлено клопотання про виклик та допит свідків-очевидців пригоди, які б могли надати об`єктивні дані щодо обставин ДТП. Суд також не прийняв будь-якого процесуального рішення з цього приводу та відмовився долучати клопотання до матеріалів кримінального провадження. Жодне з клопотань не було враховано, що призвело до позбавлення можливості об`єктивно та всебічно розглянути справу та обґрунтувати позицію захисту.

На переконання апелянта, суд безпідставно стверджує, що порушення нею вимог п. «1.5», п. «б» п. 2.3, п.п. 10.1, 16.6 ПДР України стало причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться у прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали в результаті ДТП, оскільки такий висновок спростовуються доказами у справі.

Так, місцевий суд, як на доказ її винуватості, посилається на протокол та схему місця ДТП висновок експерта № 12-1/1255 від 8 серпня 2018 року, що зіткнення відбулось в смузі руху водія ОСОБА_11 , але схема не містить даних про місце зіткнення автомобілів. Не встановлено місце зіткнення і експертом в висновку № 12-1/1255 від 8 серпня 2018 року, а також не встановлено, де відносно елементів дороги відбулося зіткнення між транспортними засобами. Експерт лише зазначив про розташування сліду рідини, проте, не вказав смуги руху: відповідь експерта на питання 2) Зіткнення автомобіля «Фольксваген Пассат», з автомобілем «Шевроле Лачетті» відбулося в районі розташування початку сліду рідини з позначкою 5 (згідно схеми зображення 16), та звертає увагу, що зображення 16 на схемі відсутнє. Для складання висновку експерт використовував інформацію, зафіксовану у протоколі огляду місця ДТП від 27 травня 2018 року. Окрім того, експерт зазначив, як достовірну інформацію, «слід гальмування» (позначка 3 на схемі), який не відповідає дійсності та суперечить висновку експертизи проведеної 24 червня 2022 року № 3148/20-52/3149/20-35/2455/2456/22-52/2457/22-35.

Також апелянт зазначила, що у сторони захисту виникли об`єктивні сумніви щодо достовірності та правильності висновку експерта № 12-1/1255 від 8 серпня 2018 року, оскільки ним зафіксовано обставини ДТП, яке відбулося між автомобілями «Рено Логан» і «Тойота Кемрі», жодним з яких вона не керувала.

На думку обвинуваченої, суд дійшов хибного висновку про те, що на момент ДТП обидва автомобілі були справні, що викликає розумний сумнів з огляду на висновки експерта КНД експертно-криміналістичний центр від 13 серпня 2018 року №12-1/1255, де вказано: через пошкодження автомобіля «Фольксаваген Пасат», отриманих у результаті ДТП, неможливо провести ходові випробування та перевірити працездатність всіх систем в русі та визначити параметри відповідності їх вимогам Правил дорожнього руху, тому питання про справність рульового керування, робочої гальмової системи, розглядаються лише в аспекті працездатності, а отже, експерт робить висновок, що рульове керування автомобіля та система робочого гальма знаходиться в робочому стані.

Окрім того, обвинувачена зазначає про те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено неповно, необ`єктивно та з відвертим обвинувальним ухилом, у зв`язку з чим стороною захисту було надано відеозапис з камер відеонагляду, на якому зафіксована дорожня-транспортна пригода та який був досліджений під час судового розгляду, проте, залишився поза увагою суду. При цьому апелянт посилається, що суд достовірно встановив, що автомобіль під її керуванням виїжджає на перехрестя на дозволений сигнал світлофора та продовжує рух перехрестям на дозволений сигнал світлофора, а автомобіль під керуванням потерпілого наближається до перехрестя на великій швидкості на дозволений сигнал світлофора, зіткнення відбувається в межах перехрестя на смузі руху автомобіля «Шевроле Лачетті». Однак, оскільки висновок експерта ґрунтувався на підставі протоколу огляду та схеми до нього, протоколі допиту та даних слідчого експерименту за участю ОСОБА_11 та його показаннях, які не відповідали фактичним обставинам кримінального правопорушення, стороною захисту було заявлено клопотання про призначення та проведення комплексної автотехнічної та фототехнічної експертизи.

Як вказує обвинувачена, відповідно до ухвали суду експертиза була проведена з використанням відео- звукозапису дослідженого судом. Відповідно до висновку експертизи № 3148/20-52/3149/20- 35/2455/2456/22-52/2457/22-35 від 24 червня 2022 року слід гальмування, зафіксований на схемі пригоди, не відповідає дійсності; фактична швидкість руху автомобіля «Шевроле Лачетті» в період руху без сповільнення складала 104 км. на годину; порівнюючи величину зупиночного руху автомобіля «Шевроле Лачетті» у даній дорожній обстановці, за умови швидкості руху 104 км/г з величиною відділення автомобіля від місця зіткнення в момент виникнення небезпеки для руху водію Забродському - 65 км/г видно, що останнє менше розрахованої вище величини зупиночного шляху автомобіля «Шевроле Лачетті». Наведене дає змогу дійти висновку, що у даній дорожній обстановці, за викладених вище параметрах зближення автомобілів, водій ОСОБА_11 не мав можливості зупинити керований ним транспортний засіб до місця зіткнення з автомобілем «Фольксваген Пасат» і тим самим уникнути зіткнення з ним шляхом застосування екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки руху. При цьому, як зазначає апелянт, вказана комплексна експертиза була проведена 26 квітня 2022 року, а не 24 червня 2022 року, як вказано у вироку.

Апелянт переконана, що суд не забезпечив всебічне, повне й неупереджене дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінку сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, внутрішнє переконання суду очевидно не було об`єктивним та безстороннім і відповідно його висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Як вказується в апеляційній скарзі, одним із висновків суду, який не відповідає фактичним обставинам справи є те, що згідно з висновком експертів № 3148/20-52/3149/20-35/2455/2456/22-52/2457/22-35 від 26 квітня 2022 року комплексної автотехнічної, фототехнічної експертизи та експертизи відеозапису швидкість автомобіля «Шевроле Лачетті» при наближенні до перехрестя складає 104 км/год. та після застосування екстреного гальмування складає 78 км/год. Проте висновки експерта, викладені у пунктах 5-6 вказаного дослідження, безпідставно та без належного обґрунтування не прийняті судом до уваги. Посилання суду на те, що висновок експерта ґрунтується виключно на даних, вказаних захисником обвинуваченої - адвокатом ОСОБА_14 на клопотання експерта, та такі вихідні дані будь-яким чином не перевірялись, не відповідає фактичним обставинам, оскільки:

- під час судового розгляду справи жодна із сторін не висловлювала незгоди з висновками комплексної автотехнічної, фототехнічної експертизи та експертизи відеозапису № 3148/20-52/3149/20-35/2455/2456/22-52/2457/22-35 від 26 квітня 2022 року, а пункт6, який судом не прийнятий до уваги, у висновку взагалі відсутній;

- судова автотехнічна, фототехнічна експертиза та експертиза відеозапису № 3148/20- 52/3149/20-35/2455/2456/22-52/2457/22-35 від 26 квітня 2022 року була проведена Київським НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України за ухвалою судді Києво-Святошинського суду від 5 листопада 2019 року. Для дослідження використовувався оптичний диск із записом відеозображення ДТП, тобто, вказана експертиза не використовувала в якості вихідних даних для розрахунку швидкості автомобіля водія ОСОБА_11 будь-які показання зі слів сторін або вихідні данні захисту, надані на вимогу експерта, а Висновки експерта щодо швидкості автомобіля водія ОСОБА_11 зроблені на підставі дослідження достовірних та неспростовних даних відеозапису, що не дає підстав для будь-яких сумнівів.

На думку апелянта, суд першої інстанції без будь-якого обґрунтування вважає хибним висновок експерта № 3148/20-52/3149/20-35/2455/2456/22- 52/2457/22-35 від 26 квітня 2022 року, зазначаючи, що водій ОСОБА_11 «не мав можливості попередити зіткнення», ігноруючи встановлену експертом швидкість 104 км/г. При цьому суд встановив, що водій ОСОБА_11 вказав невірні дані щодо швидкості руху керованого ним транспортного засобу 50 км/год., що призвело до хибних розрахунків та про те, що експерт взяв за основу дані про виникнення небезпеки для руху вказані захисником.

Звертається увага в апеляційній скарзі на те, що підставою для розрахунків при складені експертного висновку експерт досліджував неспростовну та достовірну інформацію, яка містилася на відеозапису та робив відповідні розрахунки без посилання на показання потерпілого ОСОБА_11 та данні захисника.

На переконання ОСОБА_6 , фактично, комплексною автотехнічною, фототехнічною експертизою достовірно встановлено, що ОСОБА_11 допустив грубе порушення швидкісного режиму та правил дорожнього руху, значно перевищив швидкість автомобіля, рухався без сповільнення, тому не мав можливості зупинити керований ним транспортний засіб і не міг застосувати екстреного гальмування, зупинити керований ним ТЗ до місця зіткнення з автомобілем «Фольксваген Пасат», і тим самим уникнути зіткнення з ним, шляхом застосування екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки руху. Саме ці дії ОСОБА_11 потягли за собою подальше зіткнення.

Крім того, апелянт зауважує, що протокол проведення слідчого експерименту від 4 жовтня 2018 року складався без її участі; про проведення такої слідчої дії обвинувачена не повідомлялась і про проведення слідчого експерименту вона не була обізнана. Захисник обвинуваченої також не був присутній під час слідчого експерименту та не мав можливості ставити запитання, що призвело до істотного порушення прав та свобод обвинуваченої, гарантованих Конституцією та законами України, що є порушенням вимог КПК України та визнаються судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду.

Також ОСОБА_6 наголошує, що суд першої інстанції не прийняв до уваги позицію сторони захисту про те, що крім не відповідності зображеній на схемі ДТП сліду гальмування слідчий на схемі до протоколу огляду місця події графічно не зобразив місце зіткнення автомобілів та не зафіксував такі об`єкти: ділянку дороги, де сталася ДТП (на схемі пунктиром зображено трикутник без зазначення координат; сталі орієнтири, до яких на схемі здійснено прив`язку об`єктів та слідів; інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки ТЗ, частинки фарби, уламки скла, тощо), що відокремилися від транспортного засобу, стосовно елементів проїзної частини, транспортних засобів; площу розсіювання уламків скла, осипання ґрунту тощо; координати місця зіткнення, наїзду тощо відносно сталих орієнтирів. В обов`язковому порядку в схемі місця ДТП зазначаються назви об`єктів, зображених на схемі.

Також, фотофіксацію здійснював слідчий ОСОБА_15 особисто, однак, протокол взагалі не містить інформації про характеристики технічного засобу фіксації та носія інформації, які застосовував слідчий при проведенні вказаної процесуальної дії. При цьому фототаблиця підписана слідчим. Протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 27 травня 2018 року з доданими до нього схемою та фототаблицею не можуть вважатися допустимим доказом, оскільки вони оформлені всупереч вимогам КПК та містять неповну і суперечливу інформацію.

Апелянт наголошує на тому, що суд першої інстанції надав перевагу висновкам експертів № 12-1/1255 від 8 серпня 2018 року, 13 серпня 2018 року № 12-1/1255, які суперечать іншим матеріалам провадження, а, окрім того, судом першої інстанції фактично не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між діянням, що полягає у порушенні конкретних правил безпеки дорожнього руху і наслідками, що настали, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 286 КК України.

Потерпілий, його представник, обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні, яке відбулось 25 травня 2023 року, надавши пояснення по апеляційній скарзі, у подальшому, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судові засідання не з`явились.

Від потерпілого та його представника будь-яких заяв та клопотань не надходило.

Обвинувачена ОСОБА_6 , за повідомленням захисника, вагітна та перебуває за кордоном.

Вислухавши думку учасників апеляційного розгляду про можливість проведення апеляційного розгляду за відсутності вказаних осіб, зважаючи на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, а також враховуючи, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченої, колегія суддів дійшла висновку про продовження апеляційного розгляду за відсутності потерпілого, його представника та обвинуваченої.

Заслухавши доповідь судді, обвинувачену та захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, прокурора, потерпілого та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження та повторно за клопотанням захисника письмові докази, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши апеляційний розгляд в її межах, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст.. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При цьому, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу

Згідно ст.. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Проте, на думку колегії суддів, суд першої інстанції, ухвалюючи обвинувальний вирок щодо обвинуваченої, не у повній мірі дотримався вище вказаних вимог закону.

Так, зі змісту вироку встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнала та показала, що 27 травня 2018 року на регульоване перехрестя вона виїхала на зелений сигнал світлофора, пропустила транспортні засоби, які рухались у зустрічному напрямку, пересвідчилась, що може безпечно завершити маневр, продовжила проїзд перехрестям та, коли вона була на зустрічній смузі, відбулось зіткнення з автомобілем «Chevrolet Lacetti», водій якого на великій швидкості рухався у правій крайній смузі. У висунутому їй обвинуваченні просила виправдати.

Суд першої інстанції будь-якої оцінки показанням обвинуваченої в контексті обставин, встановлених під час судового розгляду не дав.

Визнаючи ОСОБА_6 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, суд у вироку послався на показання потерпілого та письмові докази у кримінальному провадженні.

Так, відповідно до показань потерпілого ОСОБА_11 він рухався зі швидкістю близько 50 км/год., застосував екстрене гальмування, коли побачив автомобіль, який рухався перехрестям, а зіткнення відбулось через те, що водій автомобіля «Volkswagen Passat», виконуючи маневр повороту ліворуч не пропустила керований ним транспортний засіб.

Суд в оскаржуваному вироку послався на те, що з досліджених судом письмових доказів сторони обвинувачення слідує, що відомості до ЄРДР були внесені 28 травня 2018 року за матеріалами ДТП, яка мала місце 27 травня 2018 року близько 11 години в м. Вишневе на регульованому перехресті вулиць Київської та Святошинської за участю автомобілів «Volkswagen Passat», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 та автомобіля «Chevrolet Lacetti», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_11 (ас. 51-52, 54-60 том 1).

Зі схеми місця ДТП та висновку експерта № 12-1/1255 від 8 серпня 2018 року з`ясовано, що зіткнення відбулось в смузі руху водія ОСОБА_11 (ас. 61-68, 86-90 том 1).

На момент ДТП обидва автомобілі були справні (ас. 95-98, 103-106 том 1).

Відповідно до висновку експерта № 195/Д від 16-26 липня 2018 року згідно наданій медичній документації у ОСОБА_11 , 1986 р. народження, мались садна лобної ділянки, відкритий багатоуламковий перелом правого наколінника із зміщенням уламків. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, можливо 27 травня 2018 року в ДТП. Садна відносяться до легких тілесних ушкоджень. Перелом наколінника - до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для його зрощення необхідно більше 21 дня (ас. 116-117 том 1).

При відтворенні відео з камер відеонагляду, на якому зафіксована дорожня-транспортна пригода за участю водіїв ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , з`ясовано, що автомобіль «Volkswagen Passat», д/н НОМЕР_1 , виїжджає на перехрестя на дозволений сигнал світлофора, також на дозволений сигнал світлофора продовжує рух перехрестям, автомобіль «Chevrolet Lacetti», д/н НОМЕР_2 , наближається до перехрестя на великій швидкості на дозволений сигнал світлофора, та гальмує майже перед самим зіткненням, зіткнення відбувається в межах перехрестя в смузі руху водія ОСОБА_11 (ас. 149 том 1).

Відповідно до висновку експертів № 3148/20-52/3149/20-35/2455/2456/22-52/2457/22-35 від 24 червня 2022 року комплексної автотехнічної, фототехнічної експертизи та експертизи відеозапису швидкість автомобіля «Chevrolet Lacetti», д/н НОМЕР_2 , при наближенні до перехрестя складає 104 км/год. та після застосування екстреного гальмування складає 78 км/год. (ас. 1-12 том 2). Проте, вказаний висновок частково прийнятий судом до уваги, з зазначенням у вироку про те, що висновки експерта, викладені у пунктах 5-6 вказаного дослідження, не приймаються судом до уваги, оскільки дані про виникнення небезпеки для руху були вказані захисником обвинуваченої - адвокатом ОСОБА_14 на клопотання експерта, та такі вихідні дані будь-яким чином не перевірялись.

З огляду на встановлену експертним шляхом швидкість автомобіля «Chevrolet Lacetti», д/н НОМЕР_2 (висновок комплексної експертизи № 3148/20-52/3149/20-35/2455/2456/22-52/2457/22-35 від 24 травня 2022 року), суд дійшов висновку, що під час проведення слідчого експерименту водій ОСОБА_11 вказав невірні дані щодо швидкості руху керованого ним транспортного засобу 50 км/год., що призвело до хибних розрахунків, а відтак і до хибного висновку експерта № 12-1/1955 від 22 жовтня 2018 року в частині того, що водій автомобіля «Chevrolet Lacetti», д/н НОМЕР_2 не мав технічної можливості попередити зіткнення та що в його діях з технічної точки зору невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР України не вбачається (ас. 154-159, 165-169 том 1).

Оцінюючи досліджені докази, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, доведена, оскільки остання, виїхавши на перехрестя на дозволений сигнал світлофора продовжила рух перехрестям поза межами світлофорного об`єкту та при вирішенні питання закінчення маневру керувалась положенням інших транспортних засобів, хоча, відповідно до п. 10.1, п. 16.6 повинна була дати дорогу транспортному засобу - автомобілю «Chevrolet Lacetti», д/н НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, невиконання водієм ОСОБА_6 стало причиною зіткнення з автомобілем під керуванням водія ОСОБА_11 .

В свою чергу, оскільки ДТП мала місце в межах населеного пункту - м. Вишневе - швидкість автомобіля «Chevrolet Lacetti» державний номерний знак НОМЕР_2 відповідно до п. 12.4 ПДР України повинна була бути не більше 50 км/год.

Тому перевищення водієм ОСОБА_11 швидкісного режиму в населеному пункті стало умовою дорожньої-транспортної пригоди.

Натомість, надаючи доказове значення показанням потерпілого, письмовим доказам у провадженні, суд повинен був ретельно з`ясувати, чи є належними, допустимими та достатніми зібрані у справі докази, на які він послався у вироку, як на докази, що викривають обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені під час апеляційного розгляду докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що в суді апеляційної інстанції не встановлені достатні докази для доведення винуватості обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Як встановлено у кримінальному провадженні 27 травня 2018 року близько 11 год. на регульованому перехресті вулиць Київської та Святошинської в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області сталось зіткнення автомобілів «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 та «Chevrolet Lacetti» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_11 , внаслідок якого ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження.

Наведені обставини не заперечуються жодним з учасників кримінального провадження.

За змістом оскаржуваного вироку суд встановив порушення Правил дорожнього руху України як з боку ОСОБА_6 , вказавши, що невиконання нею вимог п. 10.1, 16.6 ПДР України стало причиною зіткнення транспортних засобів, так і ОСОБА_11 , вказавши, що ним порушені вимоги п. 12.4 ПДР України, які стали умовою ДТП.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», роз`яснено, що у випадках, коли передбачені статтею 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також, чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Відповідно до даних, зафіксованих на відеозаписі, автомобіль «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 здійснює на перехресті маневр повороту ліворуч, і, коли вказаний автомобіль перебуває на правій крайній смузі зустрічного руху, відбувається зіткнення автомобіля «Chevrolet Lacetti» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_11 , який рухався на дозволяючий сигнал світлофора по крайній правій смузі зустрічного для ОСОБА_6 напрямку, з автомобілем «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_1 (ас. 149 т.1).

Згідно з даними досліджених під час апеляційного розгляду протоколу огляду місця події та схеми до нього, з фототаблицею, відповідно до яких за участю понятих зафіксовано розташування транспортних засобів «Chevrolet Lacetti» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_11 та «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 після ДТП, місцем дорожньо-транспортної пригоди є перехрестя вул. Київська та вул. Святошинська в м. Вишневе, горизонтальна ділянка, пряма в плані, регульоване перехрестя; стан покриття сухе, чисте; дорожнє покриття 2 напрямки, природне освітлення, автомобілі на проїзній частині; автомобіль «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_1 пошкодження та деформація передньої частини справа: права передня блок-фара, передній бампер, решітка радіатора, капот, праве переднє крило, праве переднє колесо, права передня дверка, ліве переднє крило; автомобіль «Chevrolet Lacetti» державний номерний знак НОМЕР_2 пошкодження та деформація передньої частини: передній бампер, передні блок-фари, капот, решітка радіатора, лобове скло, передні ліве та праве крило, ліве заднє колесо без тиску; одинарний слід гальмування згідно схеми; осип дрібних уламків скла та пластику на проїзній частині, пляма рідини.

На схемі ДТП зафіксовано ширина проїжджої частини дороги, яка в напрямку м. Києва з боку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_11 складає 16.3 м, слід гальмування автомобіля «Chevrolet Lacetti» державний номерний знак НОМЕР_2 , який складає 9,7 м (3), слід юзу - 0,5 (4), слід рідини (5) автомобіля «Volkswagen Passat», пляма рідини (6) - на відстані 0,4 м від лінії бордюрного каменю, яка є сталою точкою, бордюрний камінь (7).

За змістом висновку експерта № 12-1/1225 від 8 серпня 2018 року в момент первинного контакту автомобіль «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_3 розташовувався правим переднім габаритним кутом до передньої частини автомобіля «Chevrolet Lacetti» реєстраційний номер НОМЕР_2 . Механічні пошкодження автомобілів характерні для взаємного контактування, описані в дослідницькій частині висновку. Зіткнення автомобіля «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_3 та автомобіля «Chevrolet Lacetti» реєстраційний номер НОМЕР_2 відбулось в районі розташування початку слідів рідини з позначкою 5 (згідно зі схемою зображення 16). У момент первинного контакту направляючі повздовжніх осей автомобілів «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Chevrolet Lacetti» реєстраційний номер НОМЕР_2 були розташовані під кутом близько 350±50 (ас. 86-90 т.1).

Згідно з даними висновку експерта № 12-1/1955 від 22 жовтня 2018 року з технічної точки зору в діях водія автомобіля «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_3 вбачаються невідповідності у виконанні вимог п.10.1. та п. 16.6. Правил дорожнього руху України.

З технічної точки зору в діях водія автомобіля «Chevrolet Lacetti» реєстраційний номер НОМЕР_2 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б могли знаходитись в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається.

За даних дорожніх умов водій автомобіля «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1. та 16.6. Правил дорожнього руху України.

За даних дорожніх обставин водій автомобіля «Chevrolet Lacetti» реєстраційний номер НОМЕР_2 повинен був діяти відповідно до вимог и 12.3. Правил дорожнього руху України.

За даних дорожніх умов водій автомобіля «Chevrolet Lacetti» реєстраційний номер НОМЕР_2 не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 шляхом застосування екстреного гальмування в заданий момент виникнення небезпеки для руху водію.

За даних дорожніх умов при виконанні вимог п. 10.1. та 16.6. Правил дорожнього руху України водій автомобіля «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем «Chevrolet Lacetti» реєстраційний номер НОМЕР_2 , на що у нього не було перешкод технічного характеру.

В заданій дорожньо-транспортній ситуації з технічної точки зору в діях водія автомобіля «Chevrolet Lacetti» реєстраційний номер НОМЕР_2 невідповідностей вимогам п. 12.3. Правил дорожнього руху України, не вбачається.

В заданій дорожньо-транспортній ситуації з технічної точки зору в діях водія «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 вбачаються невідповідності у виконанні вимог п. 10.1. та п. 16.6. Правил дорожнього руху України.

Питання 9, 10 не досліджувалось, з причини вказаної в дослідницькій частині висновку (ас. 163-169 т.1).

Колегія суддів даний висновок експерта не може прийняти до увагу, оскільки експертне дослідження проведене на підставі вихідних даних, у тому числі, показань потерпілого ОСОБА_11 про те, що автомобіль під його керуванням рухався зі швидкістю 50 км/год., що спростовується наступним.

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення судової комплексної автотехнічної, фототехнічної експертизи та експертизи відеозвукозапису № 3148/20-52/3149/20-35/2455/2456/22-52/2457/22-35 від 26 квітня 2022 року момент зміни напрямку руху транспортного засобу марки ««Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_1 є процесом динамічним, тому однозначно встановити цей момент неможливо. Разом з тим, при по-кадровому перегляді відеозапису «20180527_23.dаг» встановлено, що на кадрі 63 досліджуваного відеозапису автомобіль не перетнув умовну розділову смугу, а на кадрі 71 перетнув умовну розділову смугу. Момент зіткнення транспортних засобів припадає на кадр 124 досліджуваного відеозапису, про що свідчить початок деформації транспортних засобів (ТЗ).

Таким чином, час, який пройшов із зазначених вище моментів (не перетнув умовну розділову смугу та перетнув її) до моменту зіткнення ТЗ, з урахуванням частоти кадрів - 25 кадрів/секунду, складає - 2,64...3,04секунди.

Середня розрахункова швидкість руху автомобіля «Chevrolet Lacetti» реєстраційний номер НОМЕР_2 на ділянці дороги складає ~ 104 км/год.

У ході перегляду відеозапису «20180527_23.dаг» встановлено, що автомобіль «Chevrolet Lacetti» починає гальмувати та рухається у стадії гальмування, залишаючи слід юзу правих коліс на ділянці дороги в межах бордюрного каменя. З наведеного слідує, що слід гальмування, зафіксований на схемі пригоди (позначка 3) не відповідає дійсності.

Швидкість на ділянці дороги, де закінчується бордюрний камінь, розраховується, виходячи з відеозапису «20180527_23.dаг», та складає на зазначеній ділянці 78 км/год.

Відстань, на якій знаходився автомобіль «Chevrolet» від місяця зіткнення в момент виникнення небезпеки для руху, становить S~ 65м.

Величина зупиночного шляху автомобіля «Chevrolet» в даній дорожній обстановці, при умові його руху зі швидкістю 104 км/год., становить ~98..99 м.

Шлях, необхідний для зупинки автомобіля «Chevrolet» при допустимій швидкості руху у населених пунктах (згідно з вимогами п. 12.4 ПДР України = 50 км/год.) в даних дорожніх умовах ~32...33 м.

Автомобіль «Chevrolet» долає ділянку дороги, що відповідає довжині бордюрного каменю, а саме, 21 метр, за час, що знаходиться в діапазоні 0,84-0,88 секунди.

Однозначно встановити момент зміни напрямку руху транспортного засобу марки «Volkswagen» неможливо, оскільки цей процес є динамічним.

Разом з тим, встановлено час, який пройшов з моменту, коли автомобіль «Volkswagen Passat» не перетнув умовну розділову смугу/перетнув її до моменту зіткнення ТЗ, тобто, який складає в діапазоні - 2,64...3,04секунди.

Виходячи з наданого на дослідження відеозапису «20180527_23.dar», середня розрахункова швидкість руху автомобіля «Chevrolet» на ділянці дороги (фото 15-16, позиція 1 - позиція 2), складає -104 км/год. Середня розрахункова швидкість руху автомобіля «Chevrolet» на ділянці дороги (позиція 3 - позиція 4, фото 19-20), становить 78 км/год.

В даній дорожній обстановці та з технічної точки зору водій автомобіля «Chevrolet» ОСОБА_11 при фактичній швидкості руху близько 104 км/год. не мав технічної можливості уникнути ДТП з моменту виникнення небезпеки для свого руху.

В даній дорожній ситуації та з технічної точки зору водій автомобіля «Chevrolet» ОСОБА_11 при допустимій швидкості руху в населених пунктах мав технічну можливість уникнути ДТП, з моменту виявлення небезпеки для свого руху (ас. 1-12 т. 2).

При цьому колегія суддів зауважує, що, дійсно експертами було направлено до суду запит про надання додаткової інформації. Про наявність такого запиту повідомлені всі учасники кримінального провадження, однак, додаткову інформацію надав тільки захисник обвинуваченої.

Разом з тим, всупереч висновку суду першої інстанції, за змістом вказаного експертного висновку встановлено, що експертні дослідження проводились на підставі відеозапису подій, а не додаткових відомостях, наданих захисником, про що зазначено в оскаржуваному вироку.

Об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, включає такі обов`язкові елементи, як діяння (дія або бездіяльність); обстановка; суспільно-небезпечні наслідки; причинний зв`язок між суспільно небезпечним діянням та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винуватою особою, неминуче зумовлює шкідливі наслідки, передбачені ст. 286 Кримінального кодексу України.

Верховний Суд у постанові № 537/1916/18 від 21 січня 2021 року зазначив про те, що при вирішенні питання про причинний зв`язок ураховується наявність у водія технічної можливості уникнути шкідливого наслідку. Якщо такої можливості не було і встановлено, що аварійну ситуацію викликано не ним, то відповідальність водія виключається.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Обов`язок доказування обставин, передбачених ст.. 91 КПК України, відповідно до ст. 92 КПК України, покладається під час судового розгляду на прокурора.

Разом з тим, з урахуванням встановлення під час судового розгляду порушення ПДР України як з боку ОСОБА_6 , так і з боку ОСОБА_11 , стороною обвинувачення належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження обставин, що саме внаслідок одноосібних дій ОСОБА_6 відбулася дорожньо-транспортна пригода, що саме порушення ОСОБА_6 Правил дорожнього руху України перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з ДТП та неминуче зумовлює шкідливі наслідки, передбачені ст. 286 КК України, з урахуванням того, що під час судового розгляду встановлено порушення ОСОБА_11 швидкісного режиму більше, ніж у два рази, при наявному обмеженні швидкості 50 км/год., не надано та в судовому засіданні таких даних не встановлено.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, колегія суддів зважає на положення ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, чи на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, на думку колегії суддів, у кримінальному провадженні не встановлені достатні, допустимі та беззаперечні докази для доведення винуватості обвинуваченої в суді у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і з урахуванням вимог КПК України вичерпані можливості їх отримати.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Відповідно до ст.. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, колегія суддів доходить висновку, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям кримінального провадження у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в суді і вичерпані можливості їх отримання, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, оскільки кримінальне провадження підлягає закриттю з інших підстав, ніж зазначено в апеляційній скарзі.

Речові докази у справі: автомобілі «Chevrolet Lacetti» державний номерний знак НОМЕР_2 та «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 підлягають поверненню власникам.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з держави.

За встановлених під час апеляційного розгляду обставин колегія суддів доходить висновку, що позов прокурора в інтересах закладу охорони здоров`я не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 5 серпня 2022 року щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України скасувати, кримінальне провадження № 003279 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України - закрити у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості в суді і вичерпані можливості їх отримання.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

_____________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4