Номер провадження:1-кп/521/967/23
У Х В А Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

03 жовтня 2023 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії судового розгляду розглянувши кримінальне провадження № 0000464 від 22.06.2022 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Овідіополь Одеської області, гр. України, який має неповну вищу освіту, до затримання працював неофіційно робочим у сфері зварювання металу, розлученого, який проживає в АДРЕСА_1 та зареєстрований в АДРЕСА_2 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії підготовчого провадження, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_5

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1.1.Судом проводився розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .

1.2.Питання розглядалось за ініціативою прокурора.

2.Встановлені судом обставини. Судовий виклик учасників кримінального провадження.

2.1.Малиновським районним судом м. Одеси здійснюється судовий розгляд кримінального провадження у відношенні ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК.

2.2.В теперішній час всі учасники судового провадження знаходяться на стадії судового розгляду.

3.Позиції сторін кримінального провадження.

3.1.Прокурор оголосив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , оскільки ризики заявлені стороною обвинувачення не зменшились.

3.2.Захисник адвокат ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого не має. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

3.3.Обвинувачений ОСОБА_3 просив змінити йому запобіжний захід та обрати більш м`який запобіжний захід.

4.Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався суд.

4.1.Питання яке було поставлено перед судом полягає в тому, чи існують підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 та чи потреби правосуддя виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні прокурора?

4.2. Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 спливає 07.10.2023 року. Станом на день постановлення ухвали обвинувачений знаходиться під вартою рік та майже 2 місяці. Судовий розгляд не закінчений і докази не дослідженні судом не з вини обвинуваченого.

4.3.Фактичні обставини на стадії судового розгляду показують нам, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК, а саме за вчинення тяжкого злочину у сфері недоторканності державних кордонів.

4.4.Проте будь-яка особа повинна якнайшвидше отримати правосуддя (обвинувачений) та отримати остаточне судове рішення вирок, за яким обвинуваченого визнають або винуватим або невинним. Будь-яке зволікання у вказаному процесі не може мати місце.

4.5.Суд вважає, що дійсно існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

4.6.Певні твердження дійсно на начальних етапах досудового слідства та судового розгляду з уст прокурора можливо були переконливими і такими, що надавали право суду продовжувати запобіжний захід обвинуваченому. Можливо навіть вони були підтверджені певними доказами. Обставини злочину, самі властивості дій обвинуваченого під час їх вчинення надавали право суду на думку, щодо не можливості застосування до ОСОБА_3 іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

4.7.Разом з тим, з часом ризики, які були підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу об`єктивно не можуть бути доведені прокурором, а сама по собі тяжкість злочину не може бути підставою для продовження такого суворого запобіжного заходу.

4.8.Даючи оцінку ризикам, які були наявні на час обрання і продовження запобіжного заходу судом встановлено наступне.

4.9.Так стороною обвинувачення, у даному судовому засіданні не надано доказів того, що ОСОБА_3 буде переховуватись від суду, у випадку зміни йому запобіжного заходу або вчинить новий злочин та буде незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

4.10.Суд вважає, що час, що минув 1 рік та майже 2 місяці з дати затримання і взяття під варту ОСОБА_3 , настільки вплинув на мету такого суворого запобіжного заходу, що забезпечення виконання процесуальних обов`язків останнім, можливо досягнути більш м`якими запобіжними заходами.

4.11.Суд вважає, що ОСОБА_3 після тривалого знаходження під вартою, заслуговує на довіру.

4.12.Приймаючи таке рішення, суд враховує також особистість обвинуваченого, який знаходиться у віці 38 років, народився у Одеській області смт Овідіополь. Має середню освіту, але закінчив 4 курси ОНПУ. До затримання займався будівельними роботами пов`язаними із зварюванням. Розлучений, має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 . Колишня дружина з дитиною мешкає за адресою його місця мешкання: АДРЕСА_1 . Мати його мешкає в смт Овідіополь Одеської області за місцем його реєстрації. До затримання мешкав в АДРЕСА_1 , квартира належить його матері. Раніше не судимий, однак в теперішній час притягується до кримінальної відповідальності і кримінальне провадження знаходиться у Київському районному суді м. Одеси.

4.13.Таким чином, обставини встановлені судом свідчать про наявність стійких соціальних зв`язків у обвинуваченого в м. Одесі, а також про мінімальні ризики можливості переховування від правосуддя. Суд вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_3 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною останньому залишати житло у певний період доби.

4.14.Метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

4.15.Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК, а також наявність ризику передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, можливо шляхом зміни місця мешкання без повідомлення прокурора та суд.

4.16.Суд також враховує вимоги Європейської Конвенції з прав людини та практику Європейського суду з прав людини.

4.17.Так у Рішенні у справі Ноймайстер проти Австрії ЄСПЛ зазначає, що обмеження строку запобіжного ув`язнення тісно пов`язане з презумпцією невинуватості таке позбавлення свободи не повинно перетворитися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого в майбутньому вироку про позбавлення волі.

4.18.Далі Європейський суд зазначає у справі Москаленко проти України № 50264/08 від 17.04.2014 року, п. 36 органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Однак, Суд неодноразово встановлював, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою. Пункт 37 вказаного Рішення зазначає, щодо ризику того, що заявник переховуватиметься від слідства і суду та примушуватиме свідків давати неправдиві показання Суд зазначає, що у своїх рішеннях про тримання заявника під вартою чи продовження тримання під вартою, органи державної влади не вказали жодних конкретних причин, на підставі яких вони дійшли такого висновку.

4.19.Фактично, Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, окрім пропозиції розпочати суд над обвинуваченим протягом розумного строку або забезпечити особі тимчасове звільнення, - імперативно вимагає здійснити звільнення не пізніше моменту, коли затримання, що триває, перестає відповідати критерію розумності /Рішення ЄСПЛ у справі Яблонський проти Польщі п. 83/. У даному випадку знаходження ОСОБА_3 , як зазначено судом вище, під вартою на протязі більше 1 року та відсутність об`єктивної можливості закінчити розгляд справи в найближчі дні (навіть місяці), на думку суду свідчать про відсутність критерію розумності в триманні під вартою обвинуваченого.

4.20.Приймаючи викладені обставини, як факти зміни ризиків передбачених в ч. 1 ст. 177 КПК, суд вважає, що ОСОБА_3 є особою, яка здатна виконувати процесуальні обов`язки без надмірного державного контролю та особистого фізичного стримування.

4.21.Постановляючи ухвалу, суд керується ст. ст. 331, 350, 372, 534 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки суду.

1.1.В задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 відмовити.

1.2.Змінити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

1.3.Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у певний період доби, а саме з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

1.4.Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 його обов`язок, щодо заборони залишати вказане житло у період доби, а саме з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

1.5.Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 з-під варти з Одеського слідчого ізолятора, після отримання відповідної ухвали суду.

1.6.Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки строком на 60 (шістдесят) днів, в межах строку досудового розслідування, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК:

1) прибувати до суду за викликом.

2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає /м. Одеса /, без дозволу суду.

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

1.7.Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

1.8.Контроль за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом покласти на співробітників ВП №1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області та прокурора.

1.9.Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 та прокурору, а також співробітникам ДУ «ОСІ» та поліції, які будуть здійснювати контроль за поведінкою обвинуваченого.

2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

2.1.Строк дії ухвали суду про застосування домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту звільнення особи з-під варти. Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 02.12.2023 року.

2.2. Ухвала суду першої інстанції, набирає законної сили після оголошення.

2.3.Ухвала суду оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я: ОСОБА_1