Справа № 521/1469/20
Номер провадження:1-кп/521/330/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року м. Одеса

Колегія суддів Малиновського районного суду м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеси кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0003942 від 21.06.2013 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глинне, Григоріолпільського району, Республіки Молдова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Малиновського районного суду міста Одеси знаходиться кримінальне провадження за №0003942 від 21.06.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні 14.12.2023 року захисником ОСОБА_8 - адвокатом ОСОБА_6 було заявлено усне клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, обґрунтовуючи тим, що з дати скоєння злочину, грудень 2007 року, минуло понад 16 років, а тому наявні підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 підтримав вказане клопотання захисника, та надав у судовому засіданні згоду на закриття кримінального провадження з підстав, передбачених ст. 49 КК України. Також заявив щодо повного визнання вини за обвинувальним актом та виказав своє щире каяття.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що обвинувачений перебував у розшуку під час досудового розслідування, а тому строки переривалися.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 до судового засідання не з`явилися, судом вживалися заходи щодо їх належного повідомлення про розгляд справи. Від потерпілого ОСОБА_12 в матеріалах справи наявна заява щодо розгляду справи за його відсутності.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, дійшов такого висновку.

Згідно даних обвинувального акту ОСОБА_7 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме: у грудні 2007 року, точний час не встановлено, в невстановленому місці, ОСОБА_7 , разом із ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , стосовно яких винесено обвинувальний вирок Малиновським районним судом м. Одеси від 25.06.2012 у раках кримінальної справи №12 за вказаним фактом (справа в суді № 1-530/11), який вступив в законну силу та судимість за який вже погашено, заздалегідь домовились про відкрите викрадення майна, яке знаходилось на території сховищ ВАТ «Дорстрой», розташованих за адресою: м. Одеса, вул. 5-й Аеропортівський провулок, буд. 5, де знаходився контрольно-пропускний пункт цього підприємства, які знаходились під охороною військово службовців військової частини НОМЕР_1 управління ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визнали об`єктом свого посягання майно, яке мало знаходитись на території сховища, розподіливши між собою ролі.

Згідно до розподілених ролей, ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 мали проникнути до приміщення сховищ ВАТ «Дорстрой» та, застосовуючи насильство, подолати опір наявних охоронців, після чого заволодіти чужим майном. В цей же час, ОСОБА_17 повинен знаходитись зовні та спостерігати за обстановкою навколо, щоб у разі появи сторонніх осіб завчасно повідомити про це співучасників.

В подальшому, 10.12.2007 приблизно о 02 год. 00 хв., більш точний час не встановлено, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , та ОСОБА_16 , діючи з прямим умислом, з корисних мотивів та метою незаконного заволодіння чужим майном, ховаючи свої обличчя в масках, будучи озброєні дерев`яними палками, незаконно проникли на територію сховищ ВАТ «Дорстрой», розташованих за адресою:м. Одеса, вул. 5-й Аеропортівський провулок, буд. 5, та потрапили до приміщення КПП, де знаходились військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , та ОСОБА_10 , які охороняли це сховище, в той час як та ОСОБА_17 залишився спостерігати за обстановкою ззовні приміщення КПП.

Під час нападу, ОСОБА_13 наніс один удар ногою в область грудинки ОСОБА_18 , після чого ударив дерев`яною палкою в область правої руки ОСОБА_10 , та приблизно два удари кулаком правої руки в область грудинки останнього. Після цього, ОСОБА_7 наніс ОСОБА_10 удар дерев`яною палкою в область голови, від чого останній впав на землю, та наніс шин удар ногою в область обличчя ОСОБА_18 , три удари ногами по ногам та ще один удар табуретом в область голови ОСОБА_18 .

В цей ОСОБА_15 дерев`яною палкою наносив удари ОСОБА_12 , а саме наніс один удар в область голови, один удар в область плеча, та один удар в область лівого коліна останньому. ОСОБА_16 та ОСОБА_14 знаходились а цьому ж приміщенні з метою надати допомогу співучасникам у разі супротиву військовослужбовців. Таким чином, ОСОБА_7 разом із іншими співучасниками застосували до ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , та ОСОБА_10 насильство, яке є небезпечним для їх життя та здоров`я.

Після подолання опору з боку військовослужбовців, ОСОБА_7 , діючи за посередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_19 , зв`язали ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , та ОСОБА_10 скотчем, та направились в сторону сховища №4-Ж за цією ж адресою.

ОСОБА_7 , разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 шляхом застосування кусачок виламали замки вхідних воріт сховища, проникли всередину, та почали виносити коробки з кросівками «АНДА» до автомобіля КАМАЗ, точна модель, марка, серійний та державний номери якого не встановлено, який під`їхав до сховища за вказаною адресою після початку розбійного нападу, за кермом якого знаходився ОСОБА_20 , якому заздалегідь не було відомо про вчинення злочину.

В подальшому, ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 сіли до автомобілю КАМАЗ за керуванням ОСОБА_20 , в який загрузили коробки з кросівками «АНДА» в кількості 6400 пар на загальну суму 216'000 грн., які належали громадянину Китайської Народної Республіки ОСОБА_11 , та зникли у невідомому напрямку, отримавши можливість користуватись та розпоряджатись вказаним майном, спричинивши ОСОБА_11 майнову шкоду на суму 216'000 грн., тобто в особливо великих розмірах станом на момент вчинення злочину.

В ході вказаного нападу, потерпілому ОСОБА_10 спричинено тяжкі тілесні ушкодження у вигляді тяжкої відкритої черепно-мозкової травми з лінійним переломом лівої тім`яної кістки, гострої епідуральної гематоми та забійної рани лівої лобно-тім`яної області. ОСОБА_12 спричинено легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, в вигляді забійної лобової області, забоїв правого плечового та лівого колінного суглобів, а ОСОБА_18 нанесено легкі тілесні ушкодження в вигляді подряпин тім`яної області та обличчя.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

При цьому, в постанові від 25 лютого 2021 року в справі № 192/3301/16-к Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду вказав, що системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

У цій справі окреслені Верховним Судом у справі № 192/3301/16-к орієнтири дотримано. Так, клопотання заявлене стороною кримінального провадження та обвинувачений надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Також Суд враховує, що в постанові від 24 травня 2021 року у справі № 522/2652/15-к Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у т.ч. зауважив, що суддя районного суду при постановленні ухвали, відповідно до ст. 372 КПК України, не повинен був вирішувати питання про встановлення вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у постанові від 26 березня 2020 року у справі № 730/67/16-к вказав, що передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Наведені Верховним Судом умови судом також було дотримано, а тому суд не пов`язує в цій справі таке звільнення із фактом визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, або ж з фактом його відсутності.

Відповідно розглядаючи указане питання по суті лише щодо дійсності підстав для закриття провадження, без аналізу питання про встановлення вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, суд відмічає таке.

З аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, слідує, що строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Вказаною нормою встановлено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК України, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.

Відповідно до положень ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

З урахуванням того, що Об`єднана палата ККС ВС у справі № 328/1109/19 сформувала висновок щодо застосування норми права відповідно ч. 2 ст. 49 КК (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року): ухилення особи від досудового розслідування або суду має своїм наслідком зупинення перебігу давності; перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання; у разі ухилення особи від досудового розслідування або суду і наступного її з`явлення із зізнанням чи затримання встановлені ч. 1 ст. 49 КК (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) диференційовані строки давності до уваги не беруться; щодо такої особи застосовуються визначені ч. 2 ст. 49 КК (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) загальні строки давності п`ять років у разі вчинення нею кримінального проступку і п`ятнадцять років у раз вчинення нею злочину будь-якого ступеня тяжкості.

У постанові від 12 вересня 2022 року в справі № 203/241/17 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зауважила, що особа звільняється судом від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності незалежно від наявності чи відсутності факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди, щирого каяття тощо, тобто, по суті, від особи взагалі не вимагається визнання своєї винуватості шляхом здійснення будь-яких активних дій.

Крім того, згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження щодо неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України, див. те ж саме рішення об`єднаної палати).

Згідно обвинувального акту, події, вчинення яких ставиться в обвинувачення ОСОБА_7 , мали місце в грудні 2007 року.

Колегія суддів вважає, що клопотання підлягає задоволенню, так як минуло більше 15 років від описуваних в обвинувальному акті подій.

За таких обставин, беручи до уваги наведене, колегія суддів вважає, що обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, та із закриттям даного кримінального провадження.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялись.

При вирішенні питання щодо судових витрат та речових доказів по справі, суд враховує, що згідно з вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 25.06.2012 року судові витрати були фактично стягнуті в іншому кримінальному провадженні, а отже стягненню по даному кримінальному провадженню не підлягають, та було вирішено долю речових доказів по справі.

Керуючись ст. 284, 285, 286, 288, 314 КПК України, ст. 49 КК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :

Клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 187 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003942 від 21.06.2013, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України - закрити.

Копію ухвали вручити учасникам процесу.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення через Малиновський районний суд м. Одеси.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2