Справа №760/884/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000037, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді надійшло клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000037, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Солом`янською окружною прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, відомості про яке 23.02.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи АТ «Укрзалізниця» зловживаючи службовим становищем з метою привласнення, розтрати та/або заволодіння державним майном (грошовими коштами), одержаного злочинним шляхом за попередньою змовою з підконтрольними комерційними суб`єктами господарської діяльності, укладено ряд договорів на закупівлю товарів, а саме «частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу» за значно завищеними цінами, крім того, по деяким укладеним договорам, фактично, товари не були поставлені, були поставлені не в повному обсязі та/або не відповідали встановленій сертифікаційній якості, що стало наслідком розкрадання державного майна (грошових коштів) в особливо великих розмірах.

Моніторингом інтернет майданчика для проведення закупівель Прозоро встановлено, що Акціонерне товариство «Українська залізниця» () в особі філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» () юридична адреса: м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 11/15 у період з 2022 року по 2023 рік оголошено ряд тендерних пропозицій на закупівлю товару, а саме частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу, обладнання для контролю залізничного руху переможцем яких неодноразово було ТОВ «МАНТІКОР» ().

Моніторингом інтернет майданчика для проведення закупівель Прозоро встановлено, що Акціонерне товариство «Українська залізниця» () в особі філії «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» () юридична адреса: м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 11/15 у період з 2022 року по 2023 рік оголошено ряд тендерних пропозицій на закупівлю товару, а саме частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу, обладнання для контролю залізничного руху переможцем яких неодноразово було ТОВ «МАНТІКОР» ().

Відповідно до висновку аналітичного дослідження Державної податкової служби України від 24.11.2023 за результатами дослідження фінансово-господарської діяльності ТОВ «МАНТІКОР» () встановлено наявність ознак правопорушень, пов`язаних з легалізацією (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та/або інших правопорушень за період 01.01.2022 року по 31.10.2023 року. Вказаним висновком встановлено, що при аналізі інформації, що міститься в ІКС «Податковий блок», Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) за період з 01.01.2022 по 31.10.2023 встановлено що основним контрагентом-покупцем ТОВ «МАНТІКОР» () (100% реалізації) є АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» () та її регіональні філії і структурні підрозділи: Регіональна філія «Одеська залізниця», Філія «Пасажирська компанія» виробничий підрозділ пасажирське вагонне депо «Ковель», Філія «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» виробничий структурний підрозділ «Київський центр механізації колійних робіт», Регіональна філія «Південно-Західна залізниця», Регіональна філія «Придніпровська залізниця» (далі - АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» () та її філії).

За результатами аналізу ЄРПН встановлено, що ТОВ «МАНТІКОР» за період з 01.01.2022 по 31.10.2023 здійснювало операції з реалізації обладнання, електротехнічного обладнання для машин та їх частин на адресу АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» () та її філій на загальну суму 136090045,38 грн., в т.ч. ПДВ 22681674,23 грн., що становить 100% від загального обсягу реалізації товарів підприємством.

За результатами аналізу інформації з ІКС «Податковий блок», ЄРПН встановлено, що ТОВ «МАНТІКОР» () не є виробником чи імпортером товарів реалізованих на адресу АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» () та її філій.

Згідно з даними ЄРПН проаналізовано ланцюг постачання товару та встановлено, що відповідні товари реалізуються за короткий проміжок часу через 1 ланку, що завищує ціну таких товарів.

Так, ТОВ «МАНТІКОР» () реалізовано на адресу АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» () та її філій:

- «Пластини-балони перехідних площадок вагонів 1К.00.51.00, 1К.00.52.00, 1К.00.53.00, ТУ У 6 00152135.071-99» у кількості 955 комплектів на суму 15 805 821,1 грн. (в т. ч. ПДВ 2634303,5 грн.), придбання яких у кількості 1 025 комплектів було здійснено у виробника ТОВ «ПОЛІМЕР» () на загальну суму 14 071 682,5 грн.(в т. ч. ПДВ 2345280,4 грн.).

Також ТОВ «МАНТІКОР» () протягом 01.01.2022-31.10.2023 придбало у ТОВ «ПОЛІМЕР» () наступні товари, які були реалізовані в адресу АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» () та її філій:

- «Пакет повідка Б.34.31.027-01СБ, ТУ У 25.2-1:2005» придбано в кількості 8824 шт., на загальну суму 5544909 грн. (в т. ч. ПДВ - 924151,5 грн.), а реалізовано в кількості 5 750 шт., на загальну суму 7186789,8 грн. (в т.ч. ПДВ 1197798,3 грн.),

- «Пакет поводка 34.31.027-1П.СК, ТУ У 6 00152135.071-99» придбано в кількості 10687 шт. на загальну суму 7132360 грн. (в т. ч. ПДВ 1188726,7 грн.), а реалізовано 10687 шт. на загальну суму 8662266,6 грн. (в т.ч. ПДВ 1443711,1 грн.), «Амортизатор 168-20-007 1К.00.126, ТУ У 6 00152135.071-99» придбано кількості 19207 шт., на загальну суму 5676958 грн. (в т. ч. ПДВ 946159,7 грн.), реалізовано всі 19207 шт. на загальну суму 6420163,8 грн. (в т.ч. ПДВ 1070027,3 грн.),

- «Прокладка для букси 11443-Н, ТУ У 6 00152135.071-99» придбано в кількості 152587 шт. на загальну суму 2772721 грн. (в т.ч. ПДВ 453786,8 грн.), реалізовано всі 152587 шт. на загальну суму 2988974,5 грн. (в т.ч. ПДВ 498162,4 грн.).

Аналізуючи ЄРПН встановлено, що ТОВ «ПОЛІМЕР» в період з 01.01.2022 по 31.10.2023 мало взаємовідносини з АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» () та її філій з постачання гумових виробів.

Тобто, аналогічні товари, що представлені в асортименті, були придбані АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» та її філіями без посередництва ТОВ «МАНТІКОР» у виробника ТОВ «ПОЛІМЕР».

Наступним за обсягом постачання ТОВ «МАНТІКОР» () на адресу АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» () та її філій є товар з номенклатурою «Авторежим вантажний 265А-1 265А.000-1 ТУ У 35.2-1:2009, ДСТУ ГОСТ 33223:2016 (ГОСТ 33223-2015, IDT)» у кількості 1 452 штук на суму 10135540,8 грн. (в т. ч. ПДВ 1689256,8 грн.), придбання яких у кількості 1 452 штук було здійснено у виробника ТОВ «УКРТРАНСПНЕВМАТИКА» () на загальну суму 6166353,6 грн. (в т.ч. ПДВ 1027725,6 грн.).

Крім того, ТОВ «МАНТІКОР» () на адресу АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» () та її філій поставлено такі товари:

- «Рукав з`єднувальний Р17Б; Р17Б.000, ДСТУ ГОСТ 2593:2018(ГОСТ 2593-2014, IDT)» у кількості 10984 шт. на загальну суму 9951504 грн.(в т.ч. ПДВ 1658584 грн.), придбання яких у кількості 9734 шт. здійснено у виробника ТОВ ВКФ «БУДТРАНСПОСТАЧ» () на загальну суму 8022373 грн. (в т.ч. ПДВ 1337062,2 грн.).

Також ТОВ «МАНТІКОР» протягом 01.01.2022-31.10.2023 придбало у ТОВ ВКФ «БУДТРАНСПОСТАЧ» наступні товари, які були реалізовані в адресу АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» () та її філій: - «Кран кінцевий 190; СТС 190.00А, СОУ МПП 45.060-257:2008» придбано у кількості 7544 шт. на загальну суму 7090320 грн. (в т.ч. ПДВ 1181720 грн.), а реалізовано 7748 шт., на загальну суму 7647567грн. (в т.ч. ПДВ 1274594,5 грн.),

- «Рукав 35 ТУ У 22.1-4:2019» придбано у кількості 10558 шт. на загальну суму 4491373,2 грн. (в т.ч. ПДВ 748562,2 грн.), і реалізовано всі 10558 шт. на загальну суму 4339167 грн. (в т.ч. ПДВ 723194,5 грн.). ТОВ ВКФ «БУДТРАНСПОСТАЧ» () виробник гальмівного обладнання для залізничних вагонів, виробник гумових гальмівних рукавів і інших виробів. На сайті підприємства (ctc-p17b.com) представлений асортимент товарів з відповідною номенклатурою.

Аналізуючи ЄРПН встановлено, що ТОВ ВКФ «БУДТРАНСПОСТАЧ» мало взаємовідносини з АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» () та її філіями з постачання товарів з номенклатурою: «Рукав 35Д ТУ У 22.1-4:2019», «Кран кінцевий 190;СТС 190.00А,СОУ МПП 45.060-257:2008», «Трубки гумові 35х640Д (Рукав 35Д ТУ У 22.1-4:2019)».

Тобто, аналогічні товари, що представлені в асортименті, були придбані АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» та її філіями без посередництва ТОВ «МАНТІКОР» у виробника ТОВ ВКФ «БУДТРАНСПОСТАЧ».

ТОВ «МАНТІКОР» () на адресу АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» () та її філій реалізовано «Муфта еластична гумо-металева 32 кВт, Б.0356-27.15.19.000СБ, ТУ У 25.2-1:2005» у кількості 74 штуки на загальну вартість 4339167 грн. (в т.ч. ПДВ 723194,5 грн.), придбання яких у кількості 82 штуки здійснено у виробника ТОВ «БАСКОР-1» () на загальну суму 3424357 грн. (в т.ч. ПДВ 570726,2 грн.).

ТОВ «БАСКОР-1» () є виробником гумових виробів. На сайті підприємства (baskor_1.all.biz) представлений асортимент товарів з відповідною номенклатурою.

Аналізуючи ЄРПН встановлено, що ТОВ «БАСКОР-1» мало взаємовідносини з АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» () та її філіями з постачання товарів з номенклатурою: «Амортизатор опори крутного момента», «Гумова муфта розділена (Б5849-Н) (9.24.002-300:30)».

Тобто, аналогічні товари, що представлені в асортименті, були придбані АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» без посередництва ТОВ «МАНТІКОР» у виробника ТОВ «БАСКОР-1».

ТОВ «МАНТІКОР» () на адресу АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» () та її філій реалізовано «Щіткотримач EL-057.47, креслення ЕП.057.47.000, код 7602750» у кількості 57 штук на загальну суму 3937651 грн. (в т.ч. ПДВ 656275,2 грн.), придбання яких здійснено у ТОВ «ЕЛПО Україна» () у кількості 57 штук на загальну суму 3822944,4 грн. (в т.ч. ПДВ 637157,4 грн.): ТОВ «ЕЛПО Україна» () є виробником і імпортером електророзподільчої та контрольної апаратури.

Отже, встановлено, що у процесі здійснення зазначених операцій сформовано націнку на всі вищезазначені товари у розмірі 12264620,4 грн., що свідчить про задіяння посадових осіб АТ «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» () та її філій, ТОВ «МАНТІКОР» () у розтраті (привласненні) бюджетних коштів на загальну суму 12264620 грн.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до вчинення злочину може бути причетний колишній начальник відділу запасних частин колійної техніки та рухомого складу ДП «Укрзалізничпостач», нині філія «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній будучи обізнаним в організації роботи відділу запасних частин колійної техніки та рухомого складу по забезпеченню структурних підрозділів матеріальними ресурсами згідно номенклатури та планів, взаємодіє з посадовими особами профільних відділів філій та профільних департаментів АТ «Укрзалізниця» з приводу розробки, погодження та затвердження технічної документації, яка в подальшому є підставою проведення тендерів, завчасно прописаних під ті товари та їх номенклатури, які в подальшому зможе поставити тільки ТОВ «Мантікор» . Також встановлено, що з рахунку ТОВ «Мантікор» 14.04.2023 було здійснено переказ грошових коштів у сумі 23243,76 грн. з призначенням вказаного платежу є «Аванс за 01.04.2023 - 14.04.2023, зг. дог. ЗКП №2022/ZP/007-007, відомість 7 та добові за відрядження ОСОБА_5 від 14.04.2023 Без ПДВ», що свідчить про його особистий зв`язок з ТОВ «Мантікор», що свідчить про його особистий зв`язок з ТОВ «Мантікор», а також постійно контактує із працівником ТОВ «Мантікор» ОСОБА_6 надаючи усні вказівки, стосовно шляхів «вирішення питань» для безперешкодної поставки товарів ТОВ «Маніткор» до філія «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця».

09.01.2024 року слідчим СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 було вилучено: мобільний телефон «Samsung» моделі «S9», який поміщено до спецпакету НПУ №7081818; грошові кошти номіналом по 500 гривень загальною сумою 400000 гривень поміщено до спецпакету №NPU1502286; грошові кошти номіналом по 100 доларів загальною сумою 80000 доларів поміщено до спецпакету НПУ №ESP0211749.

В подальшому 10.01.2024 постановою слідчого вказаний мобільний телефон та грошові кошти визнано речовим доказом.

З метою збереження речових доказів, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на речі, вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити та накласти арешт на майно до закінчення проведення всіх необхідних слідчих та процесуальних дій у рамках даного кримінального провадження. Повідомив, що жодній особі у кримінальному провадженні не повідомлено про підозру. Огляд мобільного телефону наразі не проведено. Грошові кошти вилучено з метою можливої конфіскації.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання. Вказав, що слідчим суддею в ухвалі від 20.12.2023 надано дозвіл на виявлення та вилучення фінансово-господарської документації між філією «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» та ТОВ «МАНТІКОР», комп`ютерної техніки та інших носіїв інформації у разі відсутності можливості отримати доступ до інформації, що на них зберігається та їх копіювання, тобто дозвіл на виявлення та вилучення грошових коштів не надавався.

Грошові кошти у розмірі 400000,00 грн. отримано ОСОБА_5 та його дружиною ОСОБА_7 від продажу у липні 2023 року двох автомобілів. А 80000,00 дол. США отримано у позику за договором від 14.12.2023 року.

Означені грошові кошти родина збирала на лікування сина ОСОБА_8 закордоном.

Вважає, що стороною обвинувачення не доведено необхідність та законність вилучення мобільного телефону, не обґрунтовано які сліди кримінального правопорушення на собі він зберіг або доказом чого він є.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Встановлено, що слідчим відділом Солом`янського управління поліції ГУНП у м. Києві за процесуального керівництва Солом`янської окружної прокуратури м. Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000037 від 23.02.2023 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи АТ «Укрзалізниця» зловживаючи службовим становищем з метою привласнення, розтрати та/або заволодіння державним майном (грошовими коштами), одержаним злочинним шляхом за попередньою змовою з підконтрольними комерційними суб`єктами господарської діяльності, укладено ряд договорів на закупівлю товарів, а саме «частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу» за значно завищеними цінами, крім того, по деяким укладеним договорам, фактично, товари не були поставлені, були поставлені не в повному обсязі та/або не відповідали встановленій сертифікаційній якості, що стало наслідком розкрадання державного майна (грошових коштів) в особливо великих розмірах.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 20.12.2023 року у справі №760/29716/23 надано дозвіл на проведення обшуку в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, знаряддя кримінального правопорушення, а саме:

- оригіналів договорів укладених між філією «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» та ТОВ «МАНТІКОР» за період з січня 2022 по грудень 2023 року, додаткових угод, специфікацій, актів прийому-передачі, накладних, сертифікатів якості, податкових накладних, видаткових накладних, рахунків-фактури, платіжних доручень, виписок по банківських рахунках, тендерної документації, комерційних запитів, комерційних пропозицій, оборотно-сальдових відомостей по рахунках, а також документів щодо подальшої реалізації імпортованого товару та інших документів, які були складені в ході виконання договорів.

Надано дозвіл на огляд та копіювання інформації з комп`ютерної техніки та носіїв інформації (електронно-обчислювальні машини, комп`ютери, ноутбуки, моноблоки, сервери, бездротові жорсткі диски, Apple capsule, планшети, флеш-накопичувачі, диски для лазерних систем зчитування, карт пам`яті), виключно якщо у їх пам`яті зберігаються документи по взаємовідносинам між філією «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» та ТОВ «МАНТІКОР», мобільні термінали (телефонів), в яких можуть міститися дані про конкретні номера телефонів осіб, які можуть бути причетними до вчинення розслідуваних злочинів, текстові та графічні файли з відомостями щодо документів по взаємовідносинам між філією «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» та ТОВ «МАНТІКОР», із залученням відповідних фахівців та спеціалістів, а у разі якщо доступ до вищевказаних електронних інформаційних систем або їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту на вилучення вищевказаної комп`ютерної техніки та носіїв інформації.

09.01.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 20.12.2023 року у справі №760/29716/23 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого відповідно до протоколу виявлено та вилучено наступне майно:

- мобільний телефон «Samsung» моделі «S9», який поміщено до спецпакету НПУ №7081818;

- грошові кошти номіналом по 500 гривень загальною сумою 400000 гривень поміщено до спецпакету №NPU1502286;

- грошові кошти номіналом по 100 доларів загальною сумою 80000 доларів поміщено до спецпакету НПУ №ESP0211749.

Постановою старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 від 10.01.2024 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000037 від 23.02.2023:

- мобільний телефон «Samsung» моделі «S9», який поміщено до спецпакету НПУ №7081818;

- грошові кошти номіналом по 500 гривень загальною сумою 400000 гривень поміщено до спецпакету №NPU1502286;

- грошові кошти номіналом по 100 доларів загальною сумою 80000 доларів поміщено до спецпакету НПУ №ESP0211749.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Як вбачається з матеріалів провадження, майно, на яке прокурор просить накласти арешт, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За правилами абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, не може бути арештованим майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Метою накладення арешту у поданому клопотанні прокурор зазначив забезпечення збереження речових доказів, а також забезпечення застосування подальшої конфіскації майна.

З огляду на зміст завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України, завдання слідчого судді полягає, у тому числі, у недопущенні піддання особи у такому кримінальному провадженні необґрунтованому процесуальному примусу та застосування неналежних правових процедур до учасників кримінального провадження.

Між тим, посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході проведення 09.01.2024 року обшуку на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20.12.2023 року у справі 760/29716/23, прокурор повинен був зазначити, яке відношення вилучене майно має до предмету дослідження у кримінальному провадженні, посилаючись при цьому на докази, які підтверджують зазначене.

Жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що майно, яке було вилучено в ході проведеного обшуку було знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, зберегло на собі їх сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні можливе використання у якості речового доказу мобільного телефону «Samsung» моделі «S9» прокурором не вказано. Не наведено обґрунтувань на підтвердження того, що доступ до телефону обмежується власником чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту, не зазначено про таке і в протоколі обшуку від 09.01.2024.

За договором грошової позики від 14.12.2023 ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_10 у позику грошові кошти у готівковій формі у розмірі 80000,00 дол. США строком на 1 рік.

Також, 18.07.2023 між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 укладено договір купівлі-продажу №8045/2023/3941628 транспортного засобу за ціною 259000,00 грн.

18.07.2023 між ОСОБА_12 та ОСОБА_11 укладено договір купівлі-продажу №8045/2023/ транспортного засобу за ціною 148000,00 грн.

Обидва договори оформлено та підписано в сервісному центрі МВС та відповідальним працівником перевірено відповідність інформації внесеної до договорів.

Встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_13 , 2007 р.н., який є дитиною-інвалідом та згідно долученої до клопотання медичної документації має рекомендації до проведення оперативного втручання.

Спеціальна конфіскація, яка є заходом кримінально-правового характеру, полягає в примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених КК України, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, за які встановлено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого відповідними нормами цього Кодексу, які перераховані в ст. 96-1 КК України. Крім того, КК України передбачено випадки застосування спеціальної конфіскації. Так, спеціальна конфіскація, зокрема, застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а в разі, коли його не встановлено, переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Враховуючи що, у даному випадку санкцією ч. 4 ст. 191 КК України не передбачено застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації, а ОСОБА_5 не повідомлено про підозру у цьому кримінальному провадженні, посилання прокурора не ґрунтуються на законі.

Жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що готівкові кошти: номіналом по 500 гривень загальною сумою 400000 гривень та номіналом по 100 доларів загальною сумою 80000 доларів, які виявлено в ході обшуку, проведеного 09.01.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , є предметом кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто мають ознаки речового доказу, слідчим суддею не встановлено.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання органу досудового розслідування про арешт майна, вилученого в ході проведеного 09.01.2024 за адресою проживання ОСОБА_5 : АДРЕСА_1 , є передчасним, так як з огляду на матеріали провадження грошові кошти належать йому особисто та його дружині, отримані внаслідок вчинення угод з відчуження рухомого майна та отримані в позику. Таким чином, накладення арешту на дані грошові кошти з метою збереження речових доказів не ґрунтується на матеріалах доданих до клопотання.

Не доведено значення вказаного майна для встановлення обставин у вказаному кримінальному провадженні і можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні, який може бути відчужений.

Наведені прокурором у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст. 171 КПК України, наведені у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання.

Враховуючи зазначене, а також те, що в матеріалах, які додані до клопотання прокурора, відсутні докази, що грошові кошти набуто кримінально протиправним шляхом або є предметом кримінального правопорушення, то на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки за викладених у клопотанні обставин та доданих до нього матеріалах не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

На підставі вищевикладеного, клопотання про накладення арешту на майно задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. 98, 131, 132, 170, 172, 173, 372 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000037, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1