ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_8 на вирок Садгірського районного суду м. Чернівців від 11 жовтня 2023 року в кримінальному провадженні №0002238 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, уродженця с. Михальча Сторожинецького району Чернівецької області, із середньою освітою, одруженого, працюючого на посаді водія ТОВ «Альтфатер Чернівці», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А :

Вироком Садгірського районного суду м. Чернівців від 11 жовтня 2023 року

ОСОБА_6 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і йому призначено покарання у виді 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

Строк відбуття покарання визначено обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 .

На підставі ч. 5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_6 в строк відбуття призначеного покарання, час перебування його під вартою у період з 20 червня 2023 року по 22 червня 2023 року, з розрахунку один день ЄУНСС 726/1862/23 НП 11кп/822/469/23 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_11

попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_6 , залишено у виді застави.

Після набрання вироком законної сили заставу у розмірі 67 100 (шістдесят сім тисяч сто) гривень, внесену на підставі квитанції від 21.06.2023 АТ «Ощадбанк», - повернути заставодавцю.

Стягнуто з ОСОБА_6 , на користь держави 7 648 гривень судових витрат за проведення судових експертиз.

Скасовано накладений ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 22.06.2023 арешт на пошкоджений велосипед марки «Comanche-Prairie».

Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду, 19.06.2023 приблизно о 23 годині 20 хвилин, водій ОСОБА_6 керуючи вантажним автомобілем марки «Mercedes-Benz Actros» номерний знак НОМЕР_1 , із включеним ближнім світлом фар рухався в темну пору доби в м. Чернівці, по вул. Хотинській, яка освітлювалась міським електроосвітленням, зі сторони вул. Калинівської в напрямку вул. П. Ткачука.

Проїжджаючи будинок №56 вказаної вулиці, водій ОСОБА_6 , перед зміною напрямку руху, а саме перед виконанням маневру правого повороту на вул. П. Ткачука, проявив самовпевненість і неуважність до дорожньої обстановки, не правильно застосував прийоми керування транспортним засобом, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеку іншим учасникам руху, при цьому маючи об`єктивну можливість вчасно виявити велосипедиста ОСОБА_12 , який рухався в попутному напрямку вздовж правого краю дороги на велосипеді марки «Comanche-Prairie», в результаті чого допустив наїзд на останнього.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, водію велосипеда марки «Comanche-Prairie», ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до висновку судово-медичної експертизи № 427 від 14.07.2023, спричинено смерть, яка настала від геморагічного шоку, який розвинувся як ускладнення масивної внутрішньої кровотечі, внаслідок отриманої за життя полі травми у вигляді закритої тупої травми черева з множинними розривами капсули і паренхіми печінки та нирок, закритої тупої травми грудної клітки з чисельними переломами ребер.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_6 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п. 10.1, який перебуває у причинному зв`язку з наслідками, а також 1.5, 2.3 (б, д), які сприяли порушенню вищевказаних правил, встановлених Правилами дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія:

- п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

На цей вирок обвинувачений ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_8 подали апеляційні скарги, в яких просили змінити оскаржуване рішення та призначити ОСОБА_6 покарання без позбавлення права керування транспортними засобами і звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Обвинувачений на обґрунтування своїх вимог зазначав, що він добровільно передав потерпілим 20000 грн. на поховання ОСОБА_12 . Потерпіла та законний представник неповнолітніх потерпілих до нього і до підприємства «Альтфатер-Чернівці», де він працює водієм, позов не заявляли. Матеріальну і моральну шкоду, завдану потерпілим, має відшкодовувати страхова компанія, де застраховано автомобіль підприємства. Також йому відомо, що потерпілій ОСОБА_9 було виплачено заподіяну шкоду в розмірі 316800грн. та 3200грн. Потерпілі, ознайомившись з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності водія та дізнавшись, що відшкодування їм має виплачувати страхова компанія, до нього матеріальних і моральних претензій не мають. Також зазначав, що суд не в повній мірі врахував часткове відшкодування ним завданої шкоди в розмірі 20000грн, а також його характеристику з місця роботи, що його дружина є вагітною, сам він допомагає хворій мамі, вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до необережних тяжких злочинів, він повністю визнав свою вину та щиро розкаявся. Вказував, що суд не врахував як пом`якшуючу покарання обставину те, що невідповідність дій водія велосипеда вимогам ПДР також перебуває в причинному зв`язку з настанням дорожньо - транспортної пригоди. Судом також не враховано, що велосипедист перебував в стані алкогольного сп`яніння 2.11‰. Зазначав, що дружина померлого ОСОБА_9 в судовому засіданні заявила вимогу про відшкодування витрат на спорудження пам`ятника в розмірі 5000 доларів США, які нічим не підтвердила. Такі кошти у нього відсутні, а страховою компанією в межах ліміту страхування та ТОВ Альтфатер Чернівці, в разі перевищення витрат страхової суми, такі витрати можуть бути відшкодовані.

Вказував, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства.

Потерпіла ОСОБА_8 на обґрунтування своїх вимог вказувала, що суд першої інстанції неправильно виклав її думку щодо призначення покарання обвинуваченому. Вона не просила саджати обвинуваченого у в`язницю і призначати йому реальне покарання. Також вона не згідна з призначенням ОСОБА_6 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки він працює водієм і позбавлення його права керування транспортними засобами позбавить його можливості матеріально утримувати сім`ю. На досудовому слідстві і в суді першої інстанції їй не було відомо про те, що цивільну відповідальність за шкоду, завдану водієм ТОВ Альтфатер-Чернівці, згідно договору про обов`язкове страхування цивільної відповідальності несе страховик. В даний час вона і її невістка звернулися до страховика про відшкодування їм завданої шкоди. Також їй стало відомо, що в разі, недостатності коштів на відшкодування, які має виплатити їм страховик, обов`язок відшкодування інших сум несе ТОВ Альтфатер-Чернівці. В даний час вона та її невістка ОСОБА_13 не мають матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_6 . Вважає, що суд має врахувати вказані обставини та позицію потерпілих.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , які просили задовольнити подану обвинуваченим та потерпілою ОСОБА_8 апеляційні скарги, посилаючись на обставини, що наведені в них, прокурора, який просив відмовити в задоволенні вимог апелянтів, перевіривши матеріали провадження та доводи апелянтів, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки в поданій апеляційній скарзі не оспорюється вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, при обставинах, що наведені у вироку суду, обсяг обвинувачення та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , колегія суддів не наводить доказів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які ніким не оспорено.

Що стосується призначеного обвинуваченому судом покарання, колегія суддів вважає, що воно призначено з дотриманням вимог ст. 50, 65 КК України.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому суд врахував тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання йому.

Судом враховано те, що обвинувачений є особою молодого віку, не притягувався до адміністративної відповідальності за правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, раніше не судимий, має постійне місце проживання, позитивно характеризується по місцю роботи та проживання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його дружина є вагітною, а його мама ОСОБА_14 хворіє.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнав визнання вини обвинуваченим, його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та часткове відшкодування шкоди одній із потерпілих.

Також судом враховано, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому суд врахував і висновок експерта автотехніка щодо відповідності вимогам ПДР України дій велосипедиста, а також думку потерпілих та їх представника.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Отже, судом першої інстанції враховано всі обставини, на які посилались апелянти в своїх скаргах.

Послання обвинуваченого в своїй скарзі на те, що суд не врахував ту обставину, що померлий ОСОБА_12 під час дорожньо-транспортної пригоди перебував в стані алкогольного сп`яніння, є недоречним, оскільки вказана обставина ніяк не перебуває в причинному зв`язку з настанням даної пригоди.

Крім того, як вбачається з висновку експерта №СЕ-19/126-23/5926-ІІ від 19.07.2023р., який був досліджений в суді першої інстанції, показання ОСОБА_6 , надані ним при проведенні слідчого експерименту, з технічної точки зору є неспроможними і для подальшого дослідження не приймались.

Безпідставним є і посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не врахував йому при призначенні покарання як пом`якшуючу покарання обставину те, що згідно висновку експерта, в даній дорожньо-транспортній пригоді є і вина померлого велосипедиста ОСОБА_15 .

Колегія суддів в даному випадку виходить з того, що саме водій ОСОБА_6 здійснював обгін (випередження) велосипедиста ОСОБА_15 і саме в його діях є порушення вимог п.13.3 ПДР України, яке перебуває в необхідному причинному зв`язку з настанням дорожньої пригоди. Даних про те, що померлий ОСОБА_15 безпосередньо перед настанням дорожньої пригоди несподівано змінив напрямок руху, матеріали провадження не містять.

Колегія суддів враховує також і те, що, що в результаті злочинних дій ОСОБА_6 настали непоправні наслідки у виді смерті молодої особи.

Що стосується посилань потерпілої в своїй скарзі на те, що вона та її невістка ОСОБА_16 не мають матеріальних і моральних претензій до обвинуваченого, оскільки вони звернулися до страховика про відшкодування їм завданої шкоди, в даному випадку, як зазначив суд першої інстанції, не є визначальною обставиною для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Врахувавши всі обставини, передбачені ст.65 КК України, на які посилались апелянти в своїх скаргах, суд прийшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 мінімального основного покарання, передбаченого санкцією статті 286 ч.2 КК України. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. Враховуючи непоправні наслідки дорожньо-транспортної пригоди у виді смерті велосипедиста ОСОБА_15 , колегія суддів вважає правильним висновком суду першої інстанції про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 2 роки.

Підстав для зміни оскаржуваного вироку колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 404,405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_8 відмовити, а вирок Садгірського районного суду м. Чернівців від 11 жовтня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя