Провадження № 1-кс/204/2556/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року слідчий суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання Відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000303 від 12.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,-

встановив:

До суду надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання Відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000303 від 12.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що до ЧЧ ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт від працівників патрульної поліції про те що 11.07.2023 о 23:22 за адресою: м. Дніпро, вул. Титова, буд. 20а, зупинено транспортний засіб марки BMW, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При перевірці вузлів та агрегатів транспортного засобу марки BMW, д.н.з. НОМЕР_2 встановлено ознаки підробки ідентифікаційного номеру НОМЕР_3 . 12.07.2023 сектором дізнання ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000303, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 Кримінального Кодексу України та розпочато досудове розслідування. 12.07.2023 в ході проведення огляду, який здійснювався за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надав для огляду свій транспортний засіб марки BMW, д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, та надав свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , під час звірки номерів агрегатів з відомостями що зазначені в свідоцтві про реєстрацію ТЗ, було встановлено, що VIN-код на даному авто не має можливості прочитати, через його стан, який вказує на ймовірне втручання, або підробку номерів вузлів та агрегатів вищевказаний ТЗ було вилучено та поміщено на подвір?я майданчика ВП №6 за адресою: м. Дніпро, вул. Боброва, 12, ключі від вказаного Т3 поміщено до паперового експертного пакету, та свідоцтво про реєстрацію вказаного ТЗ було поміщено до спец пакету PSP1080297. 12.07.2023 дізнавачем сектору дізнання ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області винесена постанова про визнання ТЗ марки BMW, д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, ключів від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , які вилучено в ході проведення огляду місця події визнано речовим доказом. Для встановлення об?єктивних обставин, по вказаному кримінальному правопорушенню по вилученим речам та транспортному засобу необхідно отримати висновок експерта щодо встановлення фактів достовірності вказаних речей, а саме: Т3 марки BMW, д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору. свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 на Т3 марки BMW, д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, на ім?я ОСОБА_6 ; ключі від вказаного транспортного засобу. Крім того, в рамках вказаного кримінального провадження, виникла необхідність в проведенні трасологічної експертизи, а саме Т3 марки BMW, д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору та проведені судово-технічної експертизи документів, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 на Т3 марки BMW, д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, на ім?я ОСОБА_6 . Так, відповідно до ст. 98 КПК України вилучено майно, а саме: Т3 марки BMW, д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, який знаходився під керуванням гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 на Т3 марки BMW, д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, на ім?я ОСОБА_6 ; ключі від вказаного транспортного засобу є речовим доказами, оскільки можуть мати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. 3 метою забезпечення схоронності майна, що мають значення по кримінальному провадженню в якості речових доказів - є необхідність арешту тимчасового вилученого майна. На підставі викладеного, дізнавач звертається до суду з даним клопотанням про арешт майна та просить проводити розгляд справи без повідомлення власника майна відповідно до ч.2 ст.172 КПК України.

Від дізнавача надана заяв а, про розгляд клопотання без його участі.

Слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, без повідомлення власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення арешту майна.

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно зі ст. 4 Конвенції Ради Європи «Про відмивання, виявлення, вилучення і конфіскацію доходів, одержаних злочинним шляхом, та про фінансування тероризму» (ратифіковану Законом України N 2698-VI від 17.11.2010) - «слідчі і тимчасові заходи» - Кожна Сторона зобов`язана вжити такі заходи, які можуть знадобитися для можливості її здатності швидко визначити, виявити, заблокувати або заарештувати майно, яке підлягає конфіскації для того, щоб, зокрема, сприяти здійсненню конфіскації надалі.

Згідно зі ст. 5 даної Конвенції, держава Україна зобов`язана вжити заходів, які можуть знадобитися для того, щоб забезпечити застосування заходів щодо блокування, арешту та конфіскації також до:a) майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи;b) майна, отриманого із законних джерел, якщо до нього було повністю або частково приєднані доходи, отримані злочинним шляхом; c) прибутку або інших вигод, отриманих від доходів, від майна, в яке були перетворені або конвертовані доходи, отримані злочинним шляхом, або від майна, до якого залучені доходи, отримані злочинним шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як визначено ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч.5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

За ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В судовому засіданні встановлено, що СД ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000303 від 12.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Також встановлено, що постановою дізнавача СД ВП №6 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 12.07.2023 року, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000303, а саме: Т3 марки BMW, д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 на Т3 марки BMW, д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, на ім?я ОСОБА_6 ; ключі від вказаного транспортного засобу.

Враховуючи зазначені підстави, згідно зі ст.98 КПК України, вказане майно є речовим доказом і має доказове значення для досудового розслідування.

Незастосування заходів забезпечення кримінального провадження, може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування та передачі іншим особам, власником вищезазначеного майна.

Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч.2 ст.170 КПК України збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи органу досудового розслідування, щодо необхідності накладення арешту на вказане майно, у зв`язку з чим, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36, 40, 110,131-132, 170-171,309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання дізнавача сектору дізнання Відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000303 від 12.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду за адресою: АДРЕСА_1 у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: Т3 марки BMW, д.н.3. НОМЕР_2 , чорного кольору, який знаходився під керуванням гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ключі від вказаного Т3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_5 на Т3 марки BMW, д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, на ім?я ОСОБА_6 , шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Копію ухвали негайно направити власнику майна.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1