СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про продовження строку дії запобіжного заходу

20 грудня 2023 року м.Снігурівка

справа №485/1015/23

провадження № 1-кп/485/92/23

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

під час розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000438 відносно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Ровне Очаківського району Миколаївської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України,

установив:

Суть клопотання

20 грудня 2023 року до суду від прокурора надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою, оскільки строк тримання під вартою закінчується 22.12.2023. Клопотання мотивовано тим, що ризики, які були підставою для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на потерпілих у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; чинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, не зменшились та продовжують існувати. Обставинами, що доводять наявність вказаних ризиків на його думку є те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, а саме у вигляді позбавлення волі від 8 до 12 років. Крім того, обвинувачений знає про те, що на даний час частина території України перебуває під тимчасовою окупацією країни агресора та не знаходиться під контролем правоохоронних органів України, що створює ризик переховування останнього на цих територіях та унеможливить його розшук. Через особисте знайомство з потерпілими, обвинувачений може вживати заходи впливу до них з метою зміни ними показань на його користь. На даний час не встановлено повне коло осіб, з якими ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, в рамках виділеного в окреме провадження досудового розслідування вживаються відповідні слідчі (розшукові) заходи, спрямовані на їх встановлення та притягнення до відповідальності. Тобто перебуваючи на волі останній може продовжувати дії пов`язані зі спотворенням доказів отриманих під час досудового розслідування, сприяти будь-яким чином особам, які у групі з обвинуваченим вчинили кримінальне правопорушення, ухиленню від притягнення їх до кримінальної відповідальності. Зважаючи на характер злочинних дій у яких обвинувачується ОСОБА_4 , а також беручи до уваги, що рф продовжує на території України повномасштабну збройну агресію, тривають бойові дії в тому числі на територіях Миколаївської та Херсонської областей, останній перебуваючи на волі може вчиняти дії, направлені на шкоду суверенітетові, територіальної цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, у тому числі шляхом надання державі-агресору та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України. Зазначає, що відповідно до ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини 1 цієї статті, а саме у вигляді тримання під вартою.

Позиції учасників провадження

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив суд його задовольнити з підстав наведених у клопотанні.

Захисник у судовому засіданні просила суд змінити запобіжний захід обвинуваченому на домашній арешт. Зазначила, що наведені прокурором ризики є безпідставними. При цьому посилалася на практику ЄСПЛ . Просила суд врахувати те, що її підзахисний має стійкі соціальні зв`язку, а саме дружину та дітей.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Мотиви суду

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, дійшов до таких висновків.

На розгляді Снігурівського районного суду Миколаївської області з 01 вересня 2023 року перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України,

Слідчий суддя Центрального районного суду м.Миколаєва своєю ухвалою від 14 липня 2023 року відносно ОСОБА_4 обрав запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжений ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області від 06 вересня 2023 року до 04 листопада 2023 року включно.

Снігурівський районний суд Миколаївської області своєю ухвалою від 24 жовтня 2023 року продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 днів, а саме до 22 грудня 2023 року.

За змістом ч. ч. 3, 5 ст. 199 КПК, якою суд керується в силу положень ч. 2 ст. 331 КПК, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

За матеріалами справи ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

Тому при вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд оцінює тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років; вік та стан здоров`я обвинуваченого; суд також враховує наявність міцних соціальних зв`язків, у тому числі те, що він одружений, має на утримані неповнолітню дитину та те, що ОСОБА_4 знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує, з метою його уникнення має реальну можливість та може переховуватися від суду, у тому числі на території інших держав, тобто в даному випадку прокурором доведено, що заявлений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, продовжує існувати.

На даний час триває судовий розгляд, відбувається дослідження доказів, у тому числі допит потерплих, тому продовжує існувати ризик такий як незаконний вплив на потерпілих.

На даний час не встановлено повне коло осіб, з якими ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, в рамках виділеного в окреме провадження досудового розслідування вживаються відповідні слідчі (розшукові) заходи, спрямовані на їх встановлення та притягнення до відповідальності. Тобто перебуваючи на волі останній може продовжувати дії пов`язані зі спотворенням доказів отриманих під час досудового розслідування, сприяти будь-яким чином особам, то продовжує існувати ризик такий як перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст.177 КПК України).

Також, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні у період воєнного стану особливо тяжкого злочину проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, на думку суду, прокурором доведено, що обвинувачений ОСОБА_4 може продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, тобто прокурором доведено продовження існування також і ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Більше того, з урахуванням того, що Указом Президента України №573/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 20.02.2022, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжувався у встановленому порядку, востаннє воєнний стан продовжений ще на 90 діб Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023, затвердженого Законом України № 3429-IX від 08.11.2023, під час якого можуть виникнути непередбачувані обставини, які можуть становити небезпеку як для самого обвинуваченого, так і для суспільства, а також те, що підрозділи Національної поліції в цей час виконують інші важливі завдання з урахуванням введеного воєнного стану, то вищезазначені існуючі ризики значно збільшуються, а здійснення контролю щодо їх упередження та за поведінкою обвинуваченого значно ускладняється у випадку не застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді тримання під вартою суд також враховує положення ч. 6 ст. 176 КПК, за змістом яких під час дії воєнного стану до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого у тому числі ст.438 КК, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Отже, з урахуванням викладених обставин, особи ОСОБА_4 , а також того, що судовий розгляд ще триває та не може бути завершений до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що запобігання доведеним ризикам, передбаченим п.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК можливо виключно із застосуванням запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому суд вважає за необхідне продовжити його застосування на строк, що не перевищує 60 днів, тобто до 17 лютого 2024 року.

При цьому, з урахуванням вказаних обставин, на підставі ч. 6 ст. 176, абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК суд вважає недоцільним визначати ОСОБА_4 розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.176-178,183,193,194,199,331,369,372 КПК України, суд

постановив:

Задовольнити клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.438 КК України, на 60 днів, тобто до 17 лютого 2024 року включно без визначення розміру застави.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, направити для виконання до ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор".

Повний текст ухвали оголошено 21 грудня 2023 року об 11:00 годині.

Суддя ОСОБА_1