Провадження № 1-кс/344/9379/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2023 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБ України в Івано-Франківській області капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні начальником відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000215, внесеного 31 січня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч.4 ст.111-1 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що з матеріалів кримінального провадження встановлено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000215 від 31 січня 2023 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч. 4 ст. 111-1 Кримінального кодексу України.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 , проживаючи на території України та відвідуючи в період з 2014 по 2022 роки територію тимчасово окупованої АР Крим, достовірно володіла інформацією про тимчасову окупацію її території збройними силами російської федерації та усвідомлювала, що новоутвореними незаконними органами влади та збройними формуваннями вчиняються активні дії, спрямовані на насильницьку зміну конституційного ладу України та захоплення державної влади, на зміну меж території і державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

У травні 2014 року у ОСОБА_6 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб виник злочинний умисел, спрямований на фінансування дій збройних формувань окупаційної влади на території АР Крим, які протиправно порушують територіальну цілісність України в межах установлених кордонів, захопили державну владу на території АР Крим та забезпечують функціонування незаконних окупаційних органів АР Крим.

ОСОБА_6 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, володіючи об`єктами нерухомості на території тимчасово окупованої АР Крим, як особисто, так і через підконтрольні юридичні особи, умисно, з корисливою метою збереження права власності на вказане майно, вирішили забезпечити його охорону шляхом надання фінансових ресурсів збройним формуванням окупаційної влади російської федерації, які системно вчиняли дії, з метою повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, зміни меж території та державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Так, з метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_6 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, усвідомлюючи, що незаконно створені на території АР Крим збройні формування російської федерації протиправно захопили державну владу та забезпечують окупаційний режим на вказаній території, умисно, з корисливою метою, бажаючи сприяти такій діяльності шляхом надання фінансових ресурсів, створили протиправний механізм їх фінансування шляхом передачі грошових коштів під виглядом господарських операцій з оплати послуг охорони майна на території АР Крим, належного їм напряму та опосередковано через підконтрольні юридичні особи.

Володіючи об`єктами нерухомості на території АР Крим, ОСОБА_6 01 травня 2007 року уклала з УДСО при ГУ МВС України в АР Крим договір № ЯЛ03-1357А на охорону об`єкту нерухомості, розташованого в АДРЕСА_1 . Після тимчасової окупації АР Крим громадянка України ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що військові підрозділи держави-окупанта захопили частину території суверенної держави Україна, вчинили дії з метою насильницької зміни конституційного ладу, захопили державну владу та із залученням військових формувань продовжують насильницьким способом її утримувати, умисно вчиняючи дії на шкоду суверенітету та територіальній цілісності України заради своїх особистих матеріальних інтересів, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, продовжила дію договору № ЯЛ03-1357А від 01 травня 2007 року на охорону об`єкту нерухомості в АДРЕСА_1 з незаконно створеним та підконтрольним окупаційній владі «УГСО при МВД Республики Крым», оформивши додаткову угоду на його оплатну охорону.

При цьому ОСОБА_6 знала та усвідомлювала, що перераховуючи кошти збройному формуванню держави-окупанта, вона тим самим здійснює фінансування дій, які сприятимуть створенню та логістичному утриманню незаконних органів влади, збройних та воєнізованих формувань на території АР Крим на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Для фінансування антидержавних дій, вчинених з метою зміни меж території та державного кордону України, ОСОБА_6 вступила в злочинну змову з ОСОБА_5 , яка постійно проживала на території АР Крим та на підставі нотаріально засвідчених довіреностей представляла її інтереси, забезпечити механізм охорони та функціонування належного їй нерухомого майна та систематичне проведення оплати військовим формуванням російської федерації, які насильницьким способом захопили державну владу.

Так, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, використовуючи надані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 засоби у вигляді підписаних протоколів зборів учасників ТОВ «Таврия-Инвест», договору № між ТОВ «Інвестиційна компанія «Спорт-Тур» та «Федеральным государственным унитарным предприятием «Охрана» МВД РФ» та інших документів, що було пов`язано з їх службовою діяльністю, упродовж 2014-2022 років умисно, повторно, з корисливою метою, вчинили фінансування дій з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, зміни меж території і державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом передачі фінансових активів підрозділам окупаційної влади на території АР Крим, зокрема її збройним формуванням, які приймають участь у здійсненні збройної агресії РФ проти України, на загальну суму 21 358 426 (двадцять один мільйон триста п`ятдесят вісім тисяч чотириста двадцять шість) грн 57 коп, що у 17217 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та становить великий розмір.

Окрім того, громадянка України ОСОБА_6 після початку повномасштабного вторгнення збройних сил та воєнізованих формувань РФ на територію України за попередньою змовою з керівником ООО «Таврия-Инвест» ОСОБА_5 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою передачі матеріальних ресурсів незаконним збройним формуванням, створеним рф на тимчасово окупованій території АР Крим, умисно, в період з березня 2022 року по грудень 2022 року перерахували «ФГКУ УВО ВНГ России по Республике Крым» грошові кошти в сумі 33 889,66 російських рублів, що по середньому курсу НБУ за 2022 рік становить 16 707,6 грн, зокрема з березня по червень 2022 року щомісячно по 1963,70 російських рублів, у червні 2022 року на суму 506,76 російських рублів, з липня по грудень 2022 року щомісячно по 3927,40 російських рублів під виглядом господарських операцій з оплати послуг охорони з використанням кнопки тривожної сигналізації.

07 лютого 2023 року повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 Кримінального кодексу України, у відповідності до статей 135, 136, 278, глав 6, 11 Кримінального процесуального кодексу України, вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 111-1 Кримінального кодексу України, тобто передачі матеріальних ресурсів збройним формуванням держави-агресора, та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 Кримінального кодексу України, тобто у фінансуванні дій, вчинених з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинених повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, у великому розмірі, у відповідності до статей 135, 136, 278, 279, глав 6,11 Кримінального процесуального кодексу України, вручено ОСОБА_5 07 грудня 2023 року у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Санкція ч. 3 ст. 110-2 Кримінального кодексу України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до восьми років з конфіскацією майна, а санкція

ч. 4 ст. 111-1 Кримінального кодексу України, передбачає покарання у виді штрафу до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна.

Згідно відомостей отриманих під час досудового розслідування в ОСОБА_5 перебувають у власності наступні об`єкти нерухомості:

- земельна ділянка, кадастровий номер :03:005:0008, площею 0,1501 га;

- земельна ділянка, кадастровий номер :03:006:0012, площею 0,0024 га.

Таким чином, враховуючи, що санкції ч. 3 ст. 110-2 та ч. 4 ст. 111-1 Кримінального кодексу України передбачають такий додатковий вид покарання, як конфіскація майна, у відповідності до пункту третього частини другої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, є необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Слідчий у судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, відповідно до якої просить клопотання про арешт майна слухати без його участі, вимоги клопотання підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

На підставі частини другої статті 172 Кримінального процесуального кодексу України, розгляд клопотання здійснено без повідомлення власника майна, оскільки це необхідно з метою забезпечення арешту майна.

Згідно частини четвертої статті 107 Кримінального процесуального кодексу України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши подане клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно пункту 7 частини другої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частина перша статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно частини другої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності з вимогами частини п`ятої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно частини десятої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Слідчим суддею встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотанням, що відповідає вимогам статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000215 від 31 січня 2023 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч.4 ст.111-1 Кримінального кодексу України.

07 лютого 2023 року повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 Кримінального кодексу України, у відповідності до статей 135, 136, 278, глав 6,11 Кримінального процесуального кодексу України, вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 111-1 Кримінального кодексу України, тобто передачі матеріальних ресурсів збройним формуванням держави-агресора, та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 Кримінального кодексу України, тобто у фінансуванні дій, вчинених з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади, зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинених повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, у великому розмірі, у відповідності до статей 135, 136, 278, 279, глав 6,11 Кримінального процесуального кодексу України, вручено ОСОБА_5 07 грудня 2023 року у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Під час досудового розслідування кримінального провадження отримано відомості про перебування у власності ОСОБА_5 наступних об`єктів нерухомого майна:

- земельна ділянка, кадастровий номер :03:005:0008, площею 0,1501 га;

- земельна ділянка, кадастровий номер :03:006:0012, площею 0,0024 га.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 Кримінального процесуального кодексу України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

При цьому при вирішенні питання про арешт зазначеного у клопотанні майна, слідчий суддя враховує обставини, з якими закон пов`язує застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Накладення арешту на вищевказане майно перебуває у площині забезпечення покарання у виді конфіскації майна, що передбачено санкцією ч. 3 ст. 110-2 та ч. 4 ст.111-1 Кримінального кодексу України, за якими ОСОБА_5 висунуто підозру.

Отже, мета накладеного арешту відповідає положенням пункту 2 частини другої статті 170 Кримінального кодексу України.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб слідчим суддею під час розгляду клопотання не встановлено.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, з метою забезпечення спеціальної конфіскації, оскільки незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, визначених частиною одинадцятою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, таких як його можливе приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 , з забороною відчуження, розпорядження та користування ним у будь-який спосіб до завершення досудового розслідування та судового слідства (до скасування арешту майна у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку), а саме:

- земельну ділянку кадастровий номер :03:005:0008, площею 0,1501 га;

- земельну ділянку кадастровий номер :03:006:0012, площею 0,0024 га.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1