Справа № 365/481/23
Номер провадження: 1-кп/365/47/23
В И Р О К

Іменем України

05 жовтня 2023 року смт Згурівка

Згурівський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 Згурівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000573 від 25.05.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Згурівка Київської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, розлученого, який має двох малолітніх дітей, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений вироком Згурівського районного суду Київської області від 09.11.2022 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік із застосуванням ст. 75 КК України звільного від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік; засудженого вироком Згурівського районного суду Київської області від 27.07.2023 за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 263 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, пп. б п. 1 ч. 1 ст. 72, ч. 1 ст. 71 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному посіві та незаконному вирощувані рослин конопель особою, яка була засуджена за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України за таких обставин.

ОСОБА_4 вироком Згурівського районного суду Київської області від 09.11.2022 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. На початку квітня 2023 року (точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не вдалось можливим) ОСОБА_4 , перебуваючи на заводському відстійнику, який знаходиться на відстані близько 500 метрів від АЗС «Інтерлогос» по вул. Заводська в смт Згурівка Броварського району Київської області, побачив дикоростучі сухі рослини конопель. Знаючи наркотичні властивості рослин конопель, усвідомлюючи протиправний характер власних дій, в порушення Постанови КМУ від 03.06.2009 № 589 «Про затвердження порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом» у ОСОБА_4 раптово виник умисел на незаконний посів та вирощування конопель на власному подвір`ї. Реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_4 назбирав насіння конопель та відніс їх до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 з метою подальшого посіву, вирощування та власного споживання шляхом куріння без мети збуту. Через два дні після цього ОСОБА_4 підготував місце для посіву рослин конопель на території городу вищезазначеного домоволодіння, для чого перемістив у хащі наявний у нього дерев`яний ящик, щоб приховати його від оточуючих, всередину якого помістив клейонку, для кращого утримання вологи, та засипав всередину ящика ґрунт. Приблизно через два тижні після вищезазначених подій ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, шляхом внесення за допомогою рук насіння зірваних ним раніше дикорослих рослин коноплі в ґрунт вищезазначеного дерев`яного ящика, чим вчинив незаконний посів конопель. Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне вирощування рослин конопель з метою особистого вживання, ОСОБА_4 здійснював догляд за ними, а саме: відразу після посіву ним насіння коноплі, здійснив їх полив водою, а також після того, як зійшли рослини конопель, приблизно через два тижні, вирвав бур`ян, який ріс у зазначеному ящику. В подальшому, ОСОБА_4 , з метою сприяння росту посіяних ним рослин коноплі та скорішого досягнення нею стадії зрілості, неодноразово, з періодичністю в декілька днів, здійснював полив водою висаджених ним рослин коноплі, а також з періодичністю приблизно раз в тиждень виривав бур`ян у ящику, тим самим умисно здійснював незаконне вирощування рослин конопель.

25 травня 2023 року за письмовою згодою ОСОБА_4 працівниками поліції проведено огляд місця події на території вищевказаної садиби, де одноосібно проживає ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено 35 стебел рослин коноплі з кореневою системою.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-23/28637-НЗПРАП від 08.06.2023 надані на дослідження 35 рослин відносяться до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей та є рослинами роду коноплі «Cannabis».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України визнав повністю та показав, що на початку квітня 2023 року ходив на заводський відстійник, побачив там коноплю. Вирішив назбирати насіння коноплі, щоб виростити їх вдома. Насіння приніс додому. Підготував дерев`яний ящик, в який застелив клейонку, насипав землі. Ящик сховав у бур`янах у себе на подвір`ї. Посіяв коноплю руками, полив водою щоб зійшла. Потім, з періодичністю кілька разів на тиждень, поливав коноплю, раз в тиждень проривав бур`ян у ящику. В кінці травня 2023 року приїхали працівники поліції, він їм надав письмову згоду на огляд подвір`я, що вони і зробили. Ними було виявлено більше 30 стебель коноплі (може бути 35 шт.), які рослин в ящику. Коноплю вирощував для власного споживання. Вже був раніше засуджений судом за ст. 309 КК України. Вину визнає, кається, жалкує з приводу вчиненого. Вважає, що наробив багато помилок, більше такого робити не буде, можливо, відбування покарання допоможе йому позбутися поганої звички.

Учасники судового розгляду не заперечують проти того, щоб визнати недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачений вину визнає і факт вчинення ним незаконного посіву та незаконного вирощування рослин конопель особою, яка була засуджена за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, не заперечує. При цьому, судом з`ясовано, чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

За таких обставин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого правопорушення (злочину), добровільності та істинності його позиції.

Докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, судом не досліджувались.

Враховуючи покази обвинуваченого, беручи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні незаконного посіву та незаконного вирощування рослин конопель особою, яка була засуджена за кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, доведена в повному обсязі «поза розумним сумнівом».

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 310 КК України.

Покарання, як захід державного реагування на осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує наступне: відповідно до ст. 12 КК України вчинений ОСОБА_4 злочин відноситься до категорії тяжких злочинів; фактичні обставини справи; характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених ним злочинів; дані про особу обвинуваченого, який: не є депутатом будь-якого рівня; перебуває на військовому обліку, проходив строкову військову службу з 10.04.2015 по 06.10.2016; працездатний, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, працює неофіційно; за місцем проживання характеризується посередньо, скарг від сусідів не надходило, часто в будинку збираються компанії; на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває; має постійне місце проживання та реєстрації; розлучений, має двох малолітніх дітей; свою вину визнав повністю; обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обставини, які обтяжують покарання не встановлені; який є осудним; раніше засуджений: вироком Згурівського районного суду Київської області від 09.11.2022 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік; вироком Згурівського районного суду Київської області від 27.07.2023 за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 263 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, пп. б п. 1 ч. 1 ст. 72, ч. 1 ст. 71 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що вина ОСОБА_4 є доведеною, він визнав свою вину повністю. Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України немає. Вважає, що ОСОБА_4 слід призначити мінімальний термін покарання у виді позбавлення волі, передбачений санкцією ч. 2 ст. 310 КК України, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць, стягнути витрати на проведення експертизи, долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що готовий нести покарання, призначене судом.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_4 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, і призначити йому покарання за цей злочин у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Враховуючи те, що кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 310 КК України, вчинене ОСОБА_4 у квітні 2023 року, тобто до постановлення вироку Згурівського районного суду Київської області від 27.07.2023, суд вбачає за необхідне призначити остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь, саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 судом не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів (висновок експерта № СЕ-19/111-23/28637-НЗПРАП від 08.06.2023) у розмірі 4302,00 грн стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 310, ст. 66, 67, 70 КК України, ст. 349, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В АЛ И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів (висновок експерта № СЕ-19/111-23/28637-НЗПРАП від 08.06.2023) у розмірі 4302 (чотири тисячі триста дві) гривні 00 копійок.

Речові докази: 35 (тридцять п`ять) стебел з кореневою системою рослин конопель зеленого кольору, які поміщені до паперової коробки та передані на зберігання до кімнати речових доказів при ВПД № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області - знищити.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Згурівський районний суд Київської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуюча суддя ОСОБА_1