Номер провадження: 11-кп/813/1334/23
Справа № 522/9421/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора третього відділу процесуального керівника управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Одеської обласної прокуратури ОСОБА_12 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2023 року про скасування арешту майна у порядку ст. 537 КПК України, у кримінальному провадженні №0000585, внесеному до ЄРДР 29.11.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

установив:

Зміст оскарженого судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою було задоволено клопотання представника власника майна ОСОБА_10 , який діє в інтересах ОСОБА_13 , та скасовано арешт, накладений на грошові кошти ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.02.2022, по справі № 947/1023/22, провадженню №1-кс/947/2287/22; ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.02.2022, по справі № 947/1023/22, провадженню №1-кс/947/2181/22; ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.02.2022, по справі № 947/1023/22, провадженню №1-кс/947/2180/22.

Зобов`язано відповідальних осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, та/або процесуальних керівників Одеської обласної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000585 від 29.11.2021 - повернути грошові кошти ОСОБА_14 та/або особі, у якої вказані грошові кошти були вилучені.

Таке рішення суд мотивував тим, що судом при закриті провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України не було вирішено питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу прокурор третього відділу процесуального керівника управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Одеської обласної прокуратури ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що вказана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме:

- ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 15 березня 2023 року про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України не набрала законної сили;

- ухвалою суду від 15.11.2022 року клопотання представника власника майна про скасування арешту з майна - залишити без розгляду, тобто фактично рішення по вказаному клопотанню судом вже прийнято;

- фактично судом скасовано лише арешт, накладений на грошові кошти, однак, не вирішено питання долі всіх речових доказів у вказаному провадженні.

На підставі викладеного, прокурор просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою залишити в силі арешт, накладений на майно ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 18.02.2022, провадженню №1-кс/947/2287/22; №1-кс/947/2181/22; №1-кс/947/2180/22.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Захисники та обвинувачені та представник власника майна ОСОБА_10 , який діє в інтересах ОСОБА_13 , заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Тобто, обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства на всіх стадіях судового розгляду.

Апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції недотримався вказаних вимог закону, виходячи з такого.

Як убачається з матеріалів провадження ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 березня 2023 року було закрито кримінальне провадження №0000585, внесене до ЄРДР 29.11.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Разом з тим, закриваючи кримінальне провадження по справі, суд не вирішив питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.

20 березня 2023 року на адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_10 про вирішення долі речових доказів - грошових коштів, які були вилучені під час досудового розслідування у ОСОБА_13 .

Згідно ч.9 ст.100, ч.1 ст.126, ч.4 ст.174 КПК України питання про долю речових доказів і документів, про судові витрати, щодо арештованого майна вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. У відповідності до вимог ст.ст.284, 369, 371-374 КПК України судовими рішеннями, якими закінчується кримінальне провадження і в яких підлягають відображення рішення щодо долі речових доказів, судових витрат, арештованого майна, виступають вироки суду, як обвинувальні так і виправдувальні, а також в ухвали суду про закриття кримінального провадження.

Оскільки ухвала про закриття кримінального провадження є судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження, як і вирок, тому положення ст.ст.537,539 КПК України можуть застосовуватися як при вирішенні питань під час виконання вироків так і під час виконання ухвал про закриття кримінального провадження.

Разом з цим, на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15 березня 2023 року про закриття кримінального провадження підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України стороною обвинувачення було подано апеляційну скаргу, та ухвалою судді-доповідача Одеського апеляційного суду від 01.05.2023 року відкрито провадження за апеляційною скаргою та кримінальне провадження призначено до апеляційного розгляду. Тобто, у даному випадку моментом набрання судовим рішенням законної сили, є ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до положень ст. 533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 534 КПК України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 535 КПК України судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

З вказаних норм права випливає, що вирішення судом питань у порядку ст. 537 КПК України можливо лише, коли судове рішення набрало законної сили, якщо інше не передбачено Законом.

Беручи до уваги, що на момент постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали, ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 15 березня 2023 року про закриття кримінального провадження не набрала законної сили, а отже суд першої інстанції не міг вирішувати питання у порядку ст. 537 КПК України щодо ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 15 березня 2023 року.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що клопотання подане передчасно, а тому суду першої інстанції слід було повернути його із роз`ясненням, що порушене питання може бути вирішено судом у порядку ст. ст. 537, 539 КПК України, після набрання ухвали законної сили.

В апеляційній скарзі містяться також інші аргументи, які не потребують детального аналізу колегії суддів та не мають будь-якого вирішального значення у цьому провадженні при вирішення питання щодо правомірності прийнятого судом рішення у порядку ст. 537 КПК України.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини стаття 6§1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод зобов`язує суди надавати підстави для винесення рішень, однак не передбачає детальної відповіді на кожний аргумент (VandeHurk v. theNetherlands, 19 April 1994, §61), проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені (Boldea v. Romania, 15 February 2007§30). При цьому міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09 грудня 1994 року, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява № 4909/04, § 58).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

З огляду на вище наведене, колегія суддів вважає за необхідне вимоги апеляційної скарги задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з постановленням нової ухвали апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 24, 28, 291, 315, 370, 397, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора третього відділу процесуального керівника управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Одеської обласної прокуратури ОСОБА_12 - задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2023 року про скасування арешту майна у порядку ст. 537 КПК України, у кримінальному провадженні №0000585, внесеному до ЄРДР 29.11.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання представника власника майна ОСОБА_10 , який діє в інтересах ОСОБА_13 , про скасування арешту майна у порядку ст. 537 КПК України, у кримінальному провадженні №0000585, внесеному до ЄРДР 29.11.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, - повернути особі, яка його подала.

Роз`яснити власнику майна, що повернення клопотання не є перешкодою у подачі аналогічного клопотання після набрання ухвали законної сили.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4