Справа № 308/2468/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2024 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката - ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород, Закарпатська область, що зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, ніде непрацюючого, неодруженого, раніше судимого,-
Відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду в Закарпатській області від 26.06.2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвалою суду від 11.12.2023 року обвинуваченому ОСОБА_4 судом було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів - до 04 лютого 2024 року включно.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні, заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів. Обґрунтовуючи клопотання вказав на наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки є раніше судимим, вчинив новий умисний злочин перебуваючи під іспитовим строком, останній ніде не працює, міцних соціальних зв`язків не має, а тому в будь-який момент може покинути межі фактичного проживання. Також враховуючи наведені обставини обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення. З метою зміни показів свідків на його користь може незаконно на них впливати.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу. Зазначив, що клопотання прокурора нічим не обґрунтоване, посилання на наявність ризиків є безпідставними, оскільки обвинувачений не має наміру переховуватися від органів слідства чи суду, пливати на свідків чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Обвинувачений має постійне місце проживання, а тому вважає, що цілодобовий домашній арешт може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним покладених процесуальних обов`язків.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.
Потерпілі у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.
Заслухавши думку прокурора, пояснення обвинуваченого та його захисника з приводу заявленого клопотання про продовження дії запобіжного заходу, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваного, обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язана із необхідністю запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжних заходів є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1ст. 177 КПК України.
Згідно ч. 3 ст. 199 цього Кодексу обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 був обраний з урахуванням його особи, який обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів, за вчинення найсуворішого з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, не має міцних соціальних зв`язків, а також суду не надано будь-яких даних щодо наявності у нього хронічних захворювань, які б перешкоджали його триманню під вартою, тому існують ризики того, що такий може в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні чи вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній раніше перебував у розшуку, судимий та вчинив новий умисний злочин під час іспитового строку. Крім цього, ОСОБА_4 ніде офіційно не працює, тобто не має постійного джерела доходу та засобів для існування.
У зв`язку з наведеним вище, судом встановлено, що зазначені в клопотанні прокурора ризики не зменшились та виправдовують тримання особи ОСОБА_4 під вартою.
Жодних належних та допустимих доказів і доводів стороною захисту на спростування вказаних висновків суду не надано.
Отже, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, визначеними КПК України, конкретними підставами і метою його застосування.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Вирішуючи питання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість злочину , останній обвинувачується у вчиненні ряду умисних корисливих злочинів, та те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив такі дії перебуваючи під іспитовим строком, згідно вироку суду від 23.12.2020року , перебував у розшуку тривалицй час , що свідчить про те, що ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив, а також те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку з якими відносно останнього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою не зменшились, а менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього згідно кримінально-процесуального законодавства України обов`язків.
Тому суд, вважає недостатнім застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу та вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Керуючись ст.ст. 27, 314-316, 369-372, 392 КПК України, суд,-
Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про продоження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Продовжити дію обраного відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на період судового розгляду, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів, а саме до 27 березня 2024 року включно.
Строк дії ухвали закінчується 27 березня 2024 року, включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 05.02. 2024 року о 16 год. 00 хв.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1