Справа № 702/470/23
Провадження № 1-в/702/5/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову в задоволенні клопотання

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням

і направлення в місця позбавлення волі

08.01.2024 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище клопотання (подання) Уманського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 27.06.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,

з участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника органу пробації ОСОБА_5 ,

засудженої ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , засуджена вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 27.06.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на неї обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Начальник Уманського РС № 2 філії Державна установа «Центр пробації» в Черкаській області звернувся до суду з клопотанням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбуття покарання призначеного за вироком суду ОСОБА_3 , посилаючись на те, що перебуваючи на обліку Уманського РС № 2 засуджена неодноразово порушувала покладені на неї судом обов`язки та ухилялася від явки на реєстрацію у встановленні для неї дні. Так, через неявку на реєстрацію 16.10.2023, 06.11.2023, 20.11.2023 без поважних причин через зловживання спиртними напоями у ОСОБА_3 відібрано пояснення та винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, а також збільшено дні явки на реєстрацію із двох до чотирьох раз на місяць.

Після винесеного письмового попередження засуджена ОСОБА_3 належних висновків не зробила, і продовжуючи ухилятися від виконання обов`язків покладених на неї вироком суду, без поважних причин знову не з`явилася на реєстрацію до сектору з питань пробації 11.12.2023 і 18.12.2023, пояснивши це тим, що вона весь цей час зловживала спиртними напоями.

Крім цього, ОСОБА_3 змінила місце проживання, не попередивши Уманський районний сектор № 2 філії державної установи «Центр пробації» в Черкаській області, чим порушила обов`язок покладений на неї судом.

За результатами проведеної оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення від 04.10.2023 у ОСОБА_3 було виявлено низку криміногенних факторів протиправного впливу на поведінку. 09.10.2023 та 05.12.2023 було складено індивідуальний план роботи із засудженою, заплановані заходи якого наразі вчасно виконати не вдається, оскільки ОСОБА_3 систематично допускає неявки до Сектору з питань пробації.

Враховуючи викладене, у зв`язку з невиконанням вироку Монастирищенського районного суду Черкаської області, ухилення від виконання обов`язків покладених на ОСОБА_3 просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженій ОСОБА_3 і направити її для відбування, призначеного покарання за вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 27.06.2023 в місця позбавлення волі строком на 5 років.

В судовому засіданні представник пробації ОСОБА_5 клопотання підтримав повністю, просив його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 зазначив, що клопотання не підлягає до задоволення, оскільки порушення вчинені засудженою у період іспитового строку не були такими, що свідчать про те, що засуджена не стала на шлях виправлення та перевиховання.

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання, просила не направляти її в місця позбавлення волі. В подальшому зобов`язалась виконувати ті обов`язки, що покладені на неї згідно з вироком суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, особову справу № 22/2023 відносно ОСОБА_3 , суд вважає, що клопотання про скасування іспитового строку та направлення засудженої в місця позбавлення волі не підлягає до задоволення та виходить з наступного.

Судом встановлено, що вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 27.06.2023 ОСОБА_3 , засуджена за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік та з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України (а.о.с. 2 - 3).

Згідно з підпискою від 12.09.2023 ОСОБА_3 під особистий підпис попереджена про наслідки порушення умов та порядку відбуття іспитового строку та з днями явки на реєстрацію (а.о.с. 15, 21, 55).

Судом встановлено, що засуджена ОСОБА_3 в період іспитового строку 16.10.2023, 06.11.2023, 20.11.2023, 11.12.2023 та 18.12.2023 не з`явилась на реєстрацію до Уманського РС № 2 з питань пробації, за що уповноваженим представником РС з питань пробації винесено письмове попередження (а.о.с. 22, 54, 56).

Також засуджена ОСОБА_3 в період іспитового строку змінила місце проживання, не попередивши Уманський РС № 2 з питань пробації (а.о.с.53).

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Згідно з ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 5 ст.166 КВК України поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

Як роз`яснено в п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7, згідно ч. 2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Пунктами 2, 3 розділу 3 Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом Мінюста від 29.01.2019 №272/5, передбачено, що невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених). У разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Відповідно до наданих ОСОБА_3 пояснень, які містяться в матеріалах особової справи, так і особисто в судовому засіданні, засуджена не з`явився на реєстрацію: 16.10.2023, 06.11.2023, 20.11.2023, 11.12.2023 та 18.12.2023 без поважних причин, так як весь цей час зловживала спиртними напоями, а потім боялася прийти. Крім цього, вона змінила місце проживання та не повідомила орган з питань пробації.

Суд зазначає, що наведені у клопотанні органу пробації порушення обов`язків, встановлених вироком суду, з урахуванням наданих засудженою пояснень та характеру даних порушень, не можуть свідчити про її небажання стати на шлях виправлення та вважатися достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання.

Засуджена нового кримінального правопорушення в період іспитового строку не вчинила, будь-яких інших порушень порядку відбування іспитового строку не допускала, адміністративних правопорушень не вчиняла. Суд вважає, що наявність вказаних в клопотанні (поданні) порушень є недостатньою підставою для скасування ОСОБА_3 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення її в місця позбавлення волі, для відбування покарання призначеного вироком суду.

Хоча ОСОБА_3 , і допустила порушення вимог ст. 76 КК України, проте застосування найсуворішого заходу, передбаченого ст. 78 КК України (направлення для відбування покарання) в даному конкретному випадку не співвідноситься як з особою засудженої, так і з обставинами, які стали причиною допущених порушень.

Приймаючи до уваги вище зазначене, а також те, що поведінка засудженої не несе загрози для суспільства, що в свою чергу не потребує її ізоляції від суспільства, а тому клопотання (подання) не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 166 КВК України, ст. 372, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання (подання) Уманського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання ОСОБА_3 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Монастирищенський районний суд Черкаської області.

Суддя ОСОБА_1