Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/746/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 191 (84, 86-4) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2023 року. Суддя Кропивницького апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 вересня 2023 року, яким затверджено угоду про примирення між обвинуваченою ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 за участі захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002065 за ч.2 ст.191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 вересня 2023 року, затверджено угоду про примирення між обвинуваченою ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 . Визнано винною ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України та призначено покарання у виді 02 років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 01 рік на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування основного покарання з іспитовим строком 01 рік.

25 жовтня 2023 року на вказаний вирок прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій зазначила, що вказаний вирок є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, тому просить його скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Зазначила, що згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.191 КК України, який відноситься до корупційних, тому при призначенні покарання положення ст.75 КК України не можуть бути застосовані, оскільки в даній статті встановлена заборона звільнення від відбування покарання з випробуванням осіб, які вчинили корупційні злочини.

Перевіривши апеляційну скаргу прокурора стосовно прийнятності приходжу до висновку, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити за таких підстав.

Кримінальним процесуальним законом визначено суттєві особливості розгляду кримінальних проваджень на підставі угод (диференціація процесуальної форми).

Главою 35 КПК передбачено умови, за яких може бути укладено угоду про примирення (або угоду про визнання винуватості), вимоги до змісту угоди, порядок судового провадження на підставі угоди. Відповідно, кримінальним процесуальним законом передбачено також особливості апеляційного оскарження вироку на підставі угоди.

Згідно з ч. 4 ст. 475 КПК України вирок на підставі угоди може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 394 КПК вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржено в апеляційному порядку прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 цього Кодексу угоду не може бути укладено.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Як вбачається з матеріалів провадження, суд ухвалив вирок про затвердження угоди про примирення між обвинуваченою ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 , визнавши ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України, і призначив її узгоджене сторонами покарання. ОСОБА_4 визнано винною та призначено покарання за ч.2 ст.191 КК України у виді обмеження волі на 2 роки з позбавленням права обіймати помади, пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 1 рік, та на підставі ч.2 ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Угода про примирення між обвинуваченою ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 укладена щодо нетяжкого злочину.

Отже, рішення суду про затвердження угоди про примирення між обвинуваченою ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 не суперечить положенням ч.3 ст.469 КПК України, оскільки жодних заборон для укладення такої угоди вказана стаття не містить.

Прокурор, не погодившись із вироком, яким затверджено угоду про примирення, оскаржив його не з тих підстав, що угоду затверджено судом у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст. 469 КПК вона не може бути укладена. Тобто апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 КПК.

При цьому, вказана позиція суду апеляційної інстанції узгоджується із висновком щодо застосування норм права викладеним в Постанові першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 15 лютого 2021 року, справа №395/773/18, згідно якого зважаючи на положення ст. 370, ч. 2 ст. 475 КПК, вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим повинен відповідати загальним вимогам до судових рішень щодо законності.

Обов`язок перевіряти угоду на відповідність її не тільки спеціальним нормам, що стосуються укладання угод, а й іншим нормам КПК та КК, покладається на суд, який вирішує питання щодо затвердження такої угоди.

Повноваження прокурора при оскарженні вироку суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим обмежені приписами п. 3 ч. 3 ст. 394 КПК, згідно з якими такі вироки можуть бути оскаржені прокурором лише у зв`язку з порушеннями вимог ч. 3 ст. 469 КПК під час укладення угоди, і не підлягають розширенню, в тому числі через затвердження судом угоди, умови якої не відповідають нормам кримінального та процесуального закону.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 399 КПК України суддя - доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, та те що повноваження прокурора при оскарженні вироку суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим обмежені приписами п.3 ч.3 ст. 394 КПК, у зв`язку із чим апеляційне провадження не підлягає відкриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 вересня 2023 року, яким затверджено угоду про примирення між обвинуваченою ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 за участі захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002065 за ч.2 ст.191 КК України.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та додатками до неї невідкладно надіслати прокурору ОСОБА_3 , яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: (підпис)