Справа № 175/6209/23
Провадження № 1-кс/175/1413/23
УХВАЛА

Іменем України

"04" жовтня 2023 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003585 від 02 жовтня 2023 року клопотання ст.слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, з середньо- спеціальною освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, старшого стрільця 1 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти 1 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 402 КК України,

в с т а н о в и в:

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_6 погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Згідно клопотання, під час досудового розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді старшого стрільця 1 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти 1 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, 02.10.2023 приблизно о 11 годині 30 хвилин, перебуваючи на території тимчасового перебування запасного командного пункту військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , відкрито відмовився виконати бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , підполковника ОСОБА_8 № 4782/БР/дск від 01.10.2023, доведене старшим офіцером відділення морально-психологічного забезпечення управління військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_9 , згідно якого поступити в підпорядкування командира 2 аеромобільного батальйону та до 12:00 години 02.10.2023 здійснити переміщення з району зосередження м. Краматорськ у район очікування м. Часів Яр, за маршрутом м. Краматорськ м. Костянтинівка с. Червоне м. Часів Яр Донецької області та в подальшому приступити до охорони та оборони взводного опорного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », чим підірвав бойову готовність та боєздатність підрозділу, що могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненої в умовах воєнного стану.

02.10.2023 солдата ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 02.10.2023 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання. Вказує на наявність обґрунтованої підозри відносно підозрюваного та ризиків, визначених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1ст.177 КПК України, тому просив застосувати міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Підозрюваний в судовому засіданні пред`явлену йому підозру визнав, не заперечував проти застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, послався на стан свого здоров?я та намір оскаржити висновок ВЛК.

Захисник підтримав позицію свого підзахисного, заперечував проти задоволення клопотання, оскільки буде оскаржувати висновок ВЛК.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, у скоєнні якого йому повідомлено про підозру.

Так, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.402 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, зокрема: допитами свідків, відеозаписом факту непокори та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 402 КК України, у скоєнні якого повідомлено про підозру ОСОБА_5 відповідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до переконання, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Ризик передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливістю погрозою застосування насильства до начальника. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, зважаючи характер та обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України - вчинити інший злочин пов`язаний з військовою службою чи можливість продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Заявлений прокурором ризик, передбачений п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає необґрунтованим та наразі нічим не підтвердженим.

Вирішуючи питання доцільності застосування до підозрюваного ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри пред`явленої йому у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.402 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України; дані про його особу: вік, стан його здоров`я, наявність соціальних зв`язків, тому приходить до висновку про доведеність обставин необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Призначення іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу відносно підозрюваного неможливе, з огляду на положення ч. 7 ст. 176 КПК України згідно якої під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Щодо клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу без визначення розміру застави, а у разі визначення встановити її розміром 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно абз.8 ч.4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

В своїх рішеннях ЄСПЛ за скаргою №40107/02 від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п. 80, за скаргою №20808/02 від 04.03.2010 р. у справі «Шалімов проти України», суд визнав порушення конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

Враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, зважаючи, що законодавцем виключено можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваних за ст.402 КК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, що на переконання слідчого судді відповідатиме міжнародним стандартам та забезпечить справедливий баланс між метою застосування запобіжного заходу та правом підозрюваного на свободу.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України, передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, особу підозрюваного, його сімейний та майновий стан, слідчий суддя вважає, що застава у межах п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання підозрюваним у вчиненні тяжкого злочину ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків та вважає за необхідне визначити розмір застави у виді 100 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 268400 грн., що буде пропорційним щодо підозрюваного, достатньою мірою гарантуватиме виконання ним покладених на нього обов`язків та, на переконання суду, не буде завідомо непомірною для нього.

Такий розмір застави відповідає й практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20.11.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням положень ч.ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», абз. 8 ст. 3, п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про військову службу правопорядку», положень Інструкції про порядок і умови тримання засуджених, узятих під варту та затриманих військовослужбовців, затверджене Наказом Міністерства оборони України 26.09.2013 № 656, доцільно визначити підозрюваному місце утримання на час дії запобіжного заходу гауптвахту.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ст. слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією в м. Краматорську)Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Краматорську ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 18-00 години 30 листопада 2023 року включно, з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованої у АДРЕСА_3

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , рахувати з моменту затримання з 18-00 години 02 жовтня 2023 року.

Визначити альтернативний вид запобіжного заходу у виді застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 268 400 грн. (двісті шістдесят вісім тисяч чотириста гривень).

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки:

1) прибувати до суду із встановленою періодичністю або за викликом у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому розташована або тимчасово розташована військова частина, де проходить військову службу обвинувачений, без дозволу командира військової частини або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну дислокації військової частини;

4) утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню;

5) не залишати місце несення служби, тимчасове розташування підрозділу військової частини без дозволу командира військової частини.

6) повернутися до виконання покладених військових обов`язків до постійного або тимчасового розташування військової частини, де наразі перебуває його частина.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та до нього знову буде застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді діє до 18-00 години 30 листопада 2023 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передати для виконання до Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено о 15-00 годині 04 жовтня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1