КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 вересня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.09.2023 задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України ОСОБА_5 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 24.08.2023 в ході проведення обшуку у банківських сейфах за номерами № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , що розміщені у відділенні банку АТ КБ «Приватбанк» за адресою: місто Київ, вулиця Ковпака, будинок 29, яке на праві власності зареєстроване за АТ "ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД "АНТЕЙ" () на загальну суму 91 765,00 доларів США, а саме:

- банкноти номіналом 100 доларів США в кількості 807 шт. на суму 80700,00 доларів США;

- банкноти номіналом 50 доларів США в кількості 200 шт. на суму 10000,00 доларів США;

_____________________________________________________________________________

Справа № 761/31099/23 Слідчий суддя - ОСОБА_8

Апеляційне провадження № 11-сс/824/5763/2023 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

- банкноти номіналом 20 доларів США в кількості 48 шт. на суму 960 доларів США;

- банкноти номіналом 10 доларів США в кількості 9 шт. на суму 90 доларів США;

- банкноти номіналом 5 доларів США в кількості 3 шт. на суму 15 доларів США.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та зобов`язати уповноважених осіб Бюро економічної безпеки України повернути речі, вилучені під час обшуку 24.08.2023 у банківських сейфах (скриньки, індивідуальному сейфі) за наступними номерами № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , що розміщені у відділенні банку АТ КБ «Приватбанк» за адресою: м. Київ, вул. Ковпака, 29.

В апеляційній скарзі захисник зазначав, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.08.2023 про надання дозволу на проведення обшуку було вказано вичерпний перелік речей, які підлягають вилученню під час обшуку.

В описі виявлених та вилучених в ході проведення обшуку речей детективами не зазначено необхідність вилучення грошових коштів, та походження таких грошових коштів. Фактично детективами не було встановлено власника цих коштів та час їх передачі на зберігання в банківський сейф.

Вилучені грошові кошти в загальній сумі 91 765,00 доларів США є дивідендами, отриманими ОСОБА_9 у січні та лютому 2023 року (тобто до початку відкриття кримінального провадження та вчинення інкримінованого злочину) від діяльності його компанії. У травні 2023 року вищезазначені грошові кошти були передані ОСОБА_7 на зберігання, про що складено на підписано розписку.

Однак вказані обставини залишились поза увагою слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000011 від 27.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України.

Згідно даних клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ "Центральна газопостачальна компанія" протягом 2023 року шляхом зловживання своїм службовим становищем заволоділи майном державної компанії ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" в особливо великих розмірах.

Організатором протиправної схеми є ОСОБА_9 , який фактично здійснює управління ТОВ "Центральна газопостачальна компанія", ТОВ ТОВ "Центральна газова компанія", ТОВ "Енергогазрезерв", ТОВ "Єврогаз ЛТД".

Крім того, як зазначено в клопотанні, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_9 має у користуванні індивідуальний банківський сейф (скриньку) номер 072, надану йому в користування за договором оренди скриньки № 072, референс договору 0005, що знаходиться в приміщенні АТ КБ «Приватбанк» за адресою місто Київ, вулиця Ковпака, будинок 29, код депозитарію 538 та індивідуальний банківський сейф (скриньку) номер 137, надану йому в користування за договором оренди скриньки № 072, референс договору 0049, що знаходиться в приміщенні АТ КБ «Приватбанк» за адресою місто Київ, вулиця Ковпака, будинок 29, код депозитарію 538.

За версією органу досудового розслідування, з метою приховання місць збергіання грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, здійснено перереєстрацію банківських скриньок (сейфів) за № НОМЕР_1 та № 137 які розташовані в АТ КБ «Приватбанк» за адресою: м. Київ, вул. Ковпака, 29 на менеджера ТОВ «Центральна газопостачальна компанія» ОСОБА_7 , який в тому числі являється директором підконтрольного ОСОБА_9 ТОВ «Укрфінгаз».

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.08.2023 надано дозвіл на проведення обшуку у банківському сейфі (скриньці, індивідуальному сейфі) за номерами № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 які розташовані в АТ КБ «Приватбанк» за адресою: м. Київ, вул. Ковпака, 29, з метою виявлення та вилучення документів, а також грошових коштів, отриманих злочинним шляхом.

Згідно даних протоколу обшуку від 24.08.2023, цього ж дня проведено обшук у банківських сейфах (скриньках, індивідуальних сейфах) за наступними номерами № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , що розміщені у відділенні банку АТ КБ «Приватбанк» за адресою: місто Київ, вулиця Ковпака, будинок 29, під час якого учасником слідчої дії (співробітником банку) було зазначено, що банківські скриньки орендує одна фізична особа ОСОБА_7 , а також було виявлено та вилучено: 91 765,00 доларів США, а саме: банкноти номіналом 100 доларів США в кількості 807 шт. на суму 80700,00 доларів США; банкноти номіналом 50 доларів США в кількості 200 шт. на суму 10000,00 доларів США; банкноти номіналом 20 доларів США в кількості 48 шт. на суму 960 доларів США; банкноти номіналом 10 доларів США в кількості 9 шт. на суму 90 доларів США; банкноти номіналом 5 доларів США в кількості 3 шт. на суму 15 доларів США.

Постановою старшого детектива першого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у сфері надання фінансових послуг Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_10 від 24.08.2023 вилучені в ході проведення обшуку 24.08.2023 у банківських сейфах (скриньках, індивідуальних сейфах) за наступними номерами № НОМЕР_1 та № 137, що розміщені у відділенні банку АТ КБ «Приватбанк» за адресою: місто Київ, вулиця Ковпака, будинок 29, грошові кошти на загальну суму 91 765,00 доларів США визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000011.

29.08.2023 прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 24.08.2023 в ході проведення обшуку у банківських сейфах за номерами № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , що розміщені у відділенні банку АТ КБ «Приватбанк» за адресою: місто Київ, вулиця Ковпака, будинок 29, яке на праві власності зареєстроване за АТ "ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД "АНТЕЙ" () на загальну суму 91 765,00 доларів США.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.09.2023 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на вищевказане майно.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, задовольнив клопотання прокурора про накладення арешту на грошові кошти, вилучені 24.08.2023 в ході проведення обшуку у банківських сейфах за номерами № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , що розміщені у відділенні банку АТ КБ «Приватбанк» за адресою: місто Київ, вулиця Ковпака, будинок 29, з тих підстав, що вказане майно у встановленому законом порядку визнане речовими доказами у межах кримінального провадження № 0000011, та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на вилучені грошові кошти, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що незастосування арешту даного майна призвести до їх приховування, пошкодження, знищення чи відчуження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на вказане майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що детективами в ході обшуку не встановлено походження вилучених грошових коштів, а слідчим суддею при розгляді клопотання не взято до уваги те, що вилучені грошові кошти в загальній сумі 91 765,00 доларів США є дивідендами, отриманими ОСОБА_9 у січні та лютому 2023 року від діяльності його компанії, та у травні 2023 року вищезазначені грошові кошти були передані ОСОБА_7 на зберігання, не впливають на правильність висновків слідчого судді та не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З огляду на положення КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Встановлені прокурором фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що вилучені у банківських сейфах грошові кошти в загальній сумі 91 765,00 доларів США можуть бути об`єктом кримінально протиправних дій та набутими злочинним шляхом, а отже відповідають ознакам речових доказів, зазначеним в ст. 98 КПК України.

При цьому, апелянтом фактично не заперечується, що вилучені грошові кошти належать ОСОБА_9 . Посилання захисника на те, що грошові кошти були передані на зберігання ОСОБА_7 , який є працівником ТОВ "Центральна газопостачальна компанія", не спростовують правильність висновку слідчого судді про те, що вказані грошові кошти могли бути набутими ОСОБА_9 злочинним шляхом, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для їх арешту як речових доказів з метою збереження.

Сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України.

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 вересня 2023 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3