Справа № 473/741/24
Номер провадження 1-кс/473/221/2024
УХВАЛА

Іменем України

"12" лютого 2024 р. місто Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000035,

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2024 року до Вознесенського міськрайонного суду надійшло клопотання прокурора Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серійний номер НОМЕР_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що біля 11.02.2024 року 01:10 год. в м. Вознесенську Миколаївської області по вул. Танасчишина, в районі будинку № 100, було зупинено транспортний засіб - автомобіль марки GEELY, д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки документів ОСОБА_4 надав працівнику поліції належне йому водійське посвідчення серійний номер НОМЕР_1 , яке має видимі ознаки підроблення у вигляді розмитого зображення фотографії, також колір забарвлення бланку не відповідає оригіналу. В подальшому вказане посвідчення було перевірене по базі ІПНП (вкладка: посвідчення водія) за номером документу № НОМЕР_3 серією ВХС після чого стало відомо, що відомості про даний документ відсутні базі даних МВС України.

11.02.2024 за даним фактом внесено відомості до ЄРДР за № 0000035 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

11.02.2024 під час огляду місця події, у водія ОСОБА_4 до Вознесенського РУП ГУНП (вул. Київська, 24, м. Вознесенськ) вилучено посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серійний номер НОМЕР_1 яке надав для перевірки працівникам поліції водій ОСОБА_4 , і яке має ознаки підроблення.

Опитаний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець

АДРЕСА_1 , пояснив, що в лютому 2023 року він в мережі Інтернет знайшов об`яву, про те що чоловік виготовляє посвідчення водія. Зв`язавшись з вказаним чоловіком ОСОБА_4 повідомив останньому свої персональні дані, після чого, через два тижні ОСОБА_4 у відділенні «Нова пошта», що розташоване в с. Дружне Бородянського району Київської області отримав водійське посвідчення на своє ім`я, за що заплатив даному чоловіку грошові кошти в сумі 12 000 грн. 11.02.2024 року біля 01:10 год. ОСОБА_4 керував транспортним засобом - легковий автомобілем марки GEELY, державний номер д/н НОМЕР_4 , в м. Вознесенську по вулиці Танасчишина, був зупинений працівниками поліції. ОСОБА_4 надав працівнику поліції для перевірки належне йому водійське посвідчення серійний номер НОМЕР_1 , яке має видимі ознаки підроблення і зв`язку з чим було викликано працівників слідчо-оперативної групи, які вилучила дане водійське посвідчення.

Клопотання обґрунтоване необхідністю забезпечення збереження речового доказу, недопущення його зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження, з метою забезпечення проведення необхідних експертиз.

Прокурор Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Надіслав суду заяву про розгляд клопотання без його участі та просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Дослідивши матеріали, додані до клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовим доказом. Так, ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170, ч.ч. 2, 4 ст. 173 КПК України).

Відповідно до матеріалів, доданих до клопотання, 11.02.2024 року 01:10 год. в м. Вознесенську Миколаївської обасті по вул. Танасчишина, в районі будинку № 100, було зупинено транспортний засіб - автомобіль марки GEELY, д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перевірки документів ОСОБА_4 надав працівнику поліції належне йому водійське посвідчення серійний номер НОМЕР_1 , яке має видимі ознаки підроблення у вигляді розмитого зображення фотографії, також колір забарвлення бланку не відповідає оригіналу. В подальшому вказане посвідчення було перевірене по базі ІПНП (вкладка: посвідчення водія) за номером документу № НОМЕР_3 серією ВХС після чого стало відомо, що відомості про даний документ відсутні базі даних МВС України. Дане посвідчення долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000035.

11.02.2024 року за даним фактом внесено відомості до ЄРДР за № 0000035, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Суд вважає, що прокурором наведені правові підстави для арешту посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серійний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 .

При вирішенні питання про арешт майна, яким є посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серійний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_4 , слідчий суддя суд виходить з вимог п.2 ч.3 ст.132 КПК України, відповідно до якого прокурором доведено, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження в виді арешту майна, необхідне з потребами досудового розслідування, і дані потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи при задоволенні даного клопотання щодо арешту вказаного тимчасово вилученого майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серійний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_4 , має ознаки речового доказу, відповідно до ст.98 КПК України.

Судом не встановлено підстав для відмови у задоволенні клопотання прокурора, які визначені частиною 1 ст. 173 КПК України, згідно з якою слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст. 170 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Застосувати вид заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту на посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серійний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_4 .

Посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серійний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_4 , зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000035, до прийняття кінцевого рішення по вказаному кримінальному провадженню.

Копію ухвали надіслати для виконання прокурору та іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст.310 КПК України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1