Справа № 127/1099/21
Провадження №11-кп/801/537/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000174 за апеляційними скаргами прокурора та представника потерпілого ПрАТ «СК «Арсенал страхування» - адвоката ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20.03.2023, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тарасівка Тульчинського району Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1, 4 ст. 358 КК України виправдано в зв`язку з відсутністю у його діях складу злочинів.

Вирішено питання з процесуальними витратами, накладеним арештом та речовими доказами.

За участю прокурора ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_11 , представника потерпілого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що 6 червня 2019 року між ПрАТ «СК «Арсенал страхування» (страховик) та ОСОБА_9 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 219/19-Т/В (далі - договір), за яким об`єктом страхування є транспортний засіб марки «BMW М5», державний номерний знак НОМЕР_1 , WIN: НОМЕР_2 .

Згідно з п. п. 28.4.1. розділу 28 зазначеного договору та ст. 26 Закону України «Про страхування», подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку є підставою відмови у страхових виплатах або страховому відшкодуванні.

21.04.2020 року вночі ОСОБА_9 , перебуваючи на польовій дорозі в напрямку с. Красносілка Літинського району Вінницької області, виявивши знищення вогнем свого автомобіля BMW М5, д.н.з НОМЕР_1 , який попередньо перебував у користуванні іншої особи, у ході телефонної розмови з представником ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», повідомив про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспорту № 219/19-Т/В від 06.06.2019 року.

У ході зазначеної телефонної розмови ОСОБА_9 повідомив завідомо неправдиві відомості про обставини страхового випадку, а саме те, що він керував автомобілем BMW М5, д.н.з НОМЕР_1 , на момент ДТП, внаслідок якої відбулось займання застрахованого автомобіля та його знищення, насправді достовірно знаючи, що на момент займання автомобіля та невдовзі до цього автомобіль знаходився під керуванням іншої особи.

21.04.2020 року ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні Вінницької регіональної дирекції ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», що по вул. Магістратській, 158 в м. Вінниці, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, шляхом обману, з метою отримання страхового відшкодування від ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», за допомогою представника зазначеної страхової компанії вніс до офіційного документу, бланку заяви про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу, завідомо неправдиві відомості про обставини займання та знищення застрахованого автомобіля ВМW М5, д.н.з НОМЕР_1 . А саме, у вказаному документі представник ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» зі слів ОСОБА_9 , використовуючи комп`ютерну техніку, зазначила, що ОСОБА_9 керував застрахованим автомобілем на момент ДТП, внаслідок якої відбулось його займання та знищення, що не відповідало дійсності, оскільки на момент займання та невдовзі до цього автомобіль знаходився під керуванням іншої особи, про що було достовірно відомо ОСОБА_9 .

Відразу після цього зазначений підроблений офіційний документ, що підтверджує певні події, які здатні спричинити наслідки правового характеру, ОСОБА_9 підписав та надав представнику ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» з метою отримання страхового відшкодування, що згідно договору страхування від 06.06.2019 мало становити 4900000 грн.

23.04.2020 року з цією самою метою, у такий самий спосіб та в тому ж місці, ОСОБА_9 заповнив бланк заяви щодо напрямку виплати та/або доплати страхового відшкодування, який підписав та подав представнику ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». Таким чином ОСОБА_9 вчинив усі дії, які вважав необхідними для отримання шляхом обману страхового відшкодування від ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» у сумі 4900000 грн., що в 4662 перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, який в 2020 році становив 1051 грн.

На підставі поданих ОСОБА_9 документів та пояснень представниками ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» проведено розслідування обставин події та виявлено неправдиві відомості у заяві та поясненнях ОСОБА_9 , про що надіслано заяву до поліції, у зв`язку з чим ОСОБА_9 не вдалося заволодіти коштами ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» з причин, які не залежали від його волі.

Такі дії ОСОБА_9 досудовим слідством кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, як закінчений замах на шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненому в особливо великих розмірах.

Крім того, ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що 21.04.2020 року, перебуваючи в приміщенні Вінницької регіональної дирекції ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» по вул. Магістратській, 158 в м. Вінниці, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах шляхом обману, з метою отримання страхового відшкодування від ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» за допомогою представника зазначеної страхової компанії вніс до офіційного документу, бланку заяви про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу, завідомо неправдиві відомості про обставини займання та знищення застрахованого автомобіля ВМW М5, д.н.з НОМЕР_1 . А саме, у вказаному документі представник ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» зі слів ОСОБА_9 , використовуючи комп`ютерну техніку, зазначила, що ОСОБА_9 керував застрахованим автомобілем на момент ДТП, внаслідок якої відбулось його займання та знищення, що не відповідало дійсності, оскільки на момент займання та невдовзі до цього автомобіль знаходився під керуванням іншої особи, про що було достовірно відомо ОСОБА_9 .

Відразу після цього зазначений підроблений, офіційний документ, що підтверджує певні події, які здатні спричинити наслідки правового характеру, ОСОБА_9 підписав та надав представнику ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» з метою отримання страхового відшкодування, що згідно договору страхування від 06.06.2019 року мало становити 4 900 000 грн.

Такі дії ОСОБА_9 досудовим слідством кваліфіковані за ч. 1 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем.

Крім того, ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що 21.04.2020 року, перебуваючи в приміщенні Вінницької регіональної дирекції ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» по вул. Магістратській, 158 в м. Вінниці, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах шляхом обману, з метою отримання страхового відшкодування від ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» за допомогою представника зазначеної страхової компанії вніс до офіційного документу, бланку заяви про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу, завідомо неправдиві відомості про обставини займання та знищення застрахованого автомобіля ВМW М5, д.н.з НОМЕР_1 . А саме, у вказаному документі представник ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» зі слів ОСОБА_9 , використовуючи комп`ютерну техніку, зазначила, що ОСОБА_9 керував застрахованим автомобілем на момент ДТП, внаслідок якої відбулось його займання та знищення, що не відповідало дійсності, оскільки на момент займання та невдовзі до цього автомобіль знаходився під керуванням іншої особи, про що було достовірно відомо ОСОБА_9 .

Відразу після цього зазначений підроблений офіційний документ, що підтверджує певні події, які здатні спричинити наслідки правового характеру, ОСОБА_9 підписав та надав представнику ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» з метою отримання страхового відшкодування, що згідно договору страхування від 06.06.2019 року мало становити 4900000 грн.

Такі дії ОСОБА_9 досудовим слідством кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Суд оцінивши докази дійшов переконання, що в діях ОСОБА_12 відсутній будь-який склад злочину, оскільки ОСОБА_12 у провину ставиться підроблення офіційного документа з метою його використання підроблювачем та використання завідомо підробленого документа, однак заяви виконані ОСОБА_12 на спеціальних бланках страхової компанії не є офіційними документами та ОСОБА_12 не є особою, яка в межах своєї професійної чи службової компетенції видає або посвідчує документи, а відомості, що зафіксовані були ОСОБА_12 у цих заявах не мають юридично значущого характеру, вони самі по собі не здатні спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків. Про те, що інформація, викладена в цих документах не здатна спричинити такі наслідки свідчить той факт, що після отримання таких заяв від ОСОБА_12 , який є страховиком, страхова компанія не виплачує одразу йому гроші, як страхове відшкодування, а проводить перевірку викладених в цих заявах відомостей. Це означає, що після складення таких заяв і подання їх до страхової компанії в ОСОБА_12 не виникло жодних прав чи обов`язків. А відтак ці заяви не відповідають критеріям офіційних документів в розуміння ст. 358 КК України. А тому в діях ОСОБА_12 відсутні склади злочинів, передбачених ч. 1 та 4 ст. 358 КК України.

Також, страхова компанія самостійно перевіряє відомості, повідомлені страховиком і ухвалює відповідне рішення. Що в даному випадку й відбулося. Ще до направлення в суд обвинувального акту прокурором страхова компанія встановила невідповідність дій ОСОБА_12 як страховика умовам договору і у виплаті страхового відшкодування йому відмовила. Ті заяви, в яких ОСОБА_12 вказав неправдиві відомості, не є документами, на підставі яких Страхувальник безумовно виплачує гроші страховику. Відомості, викладені в них підлягають ретельній перевірці з боку страхувальника, тому вважати, що своєю заявою ОСОБА_12 зміг би спонукати страхову компанію добровільно виплатити йому суму страхового відшкодування без будь-яких перевірок не можна, а тому в даному випадку об`єктивна сторона шахрайства виконана не була, а відтак в діях ОСОБА_12 відсутній склад злочину, передбаченого ст. 190 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати виправдувальний вирок щодо ОСОБА_12 , через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий вирок, яким визнати винуватим ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України у обмеження волі на строк 1 рік;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у обмеження волі на строк 1 рік;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_12 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього майна.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що винуватість обвинуваченого доведена поза розумним сумнівом, оскільки ОСОБА_12 надав представникам страхової компанії завідомо неправдиві відомості про знищення застрахованого автомобіля та умисно створив умови для здійснення йому страхових виплат, однак страховою компанією його обман було викрито.

Також подана 21.04.2020 ОСОБА_12 заява про страховий випадок являється офіційним документом, оскільки її подання передбачене законом та договором страхування і є умовою для страхової виплати чи виплати страхового відшкодування.

Крім того, ч. 4 ст. 358 КК України не містить уточнення, на відміну від ч. 1 та ч. 2, про використання підробленого саме офіційного документа.

Представник потерпілого ПрАТ «СК «Арсенал страхування» - адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить скасувати вирок в частині виправдання ОСОБА_12 і визнання його невинуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, та призначити покарання в межах строків, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Свої вимоги представник потерпілого мотивує тим, що ОСОБА_12 здійснив з умислом всі дії з метою отримання страхового відшкодування, тобто заволодіння майном та правом на майно ПрАТ «СК «Арсенал страхування», використовуючи обман як спосіб шахрайського заволодіння чужим майном, але його кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Заслухавши доповідь судді, прокурора та представника потерпілого ПрАТ «СК «Арсенал страхування», які підтримали подані апеляційні скарги, просили скасувати виправдувальний вирок і ухвалити новий, яким визнати винним ОСОБА_12 , призначивши остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна та пояснила представник потерпілого - адвокат ОСОБА_8 , що суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_12 вчинив всі дії для отримання страхового відшкодування, при цьому повідомив неправдиві відомості щодо керування автомобілем ним, а не іншою особою, суд погодився з тим, що обвинувачений ОСОБА_12 повідомив неправдиві відомості, але виправдав обвинуваченого, бо ОСОБА_12 відмовили у виплаті, при цьому не враховано, що ОСОБА_12 і обвинувачувався лише у замаху і не заволодів коштами, з незалежних від нього причин, також вважала доведеним корисливий мотив ОСОБА_12 , з цією метою ввів в оману поліцію та інші органи, зокрема і страхову компанію, надавши відповідні документи для отримання виплат, що свідчать про прямий умисел на безпідставне отримання коштів від страхової компанії, прокурор також суду пояснював, що ОСОБА_12 на момент звернення до страхової компанії розумів, що вводить її в оману щодо причин страхового випадку, хоча не мав права в даному випадку на отримання відшкодування, в суді не було встановлено заволодіння автомобілем ОСОБА_12 іншою особою, поза його волею, не повідомляючи дійсні обставини ОСОБА_12 не сприяв встановленню дійсних обставин на місці де був виявлений його знищений автомобіль, також при розгляді адміністративного протоколу за ст. 124 КпАП України щодо нього, не повідомляв, що не знаходився за кермом автомобіля, вважає, що не тільки страхова компанія мала з`ясовувати всі обставини страхового випадку, але і сам обвинувачений мав діяти добросовісно, а недостовірну інформацію повідомив, бо за дійсних обставин не мав права на відшкодування, також вважав, що надані документи ОСОБА_12 є офіційними документами, а тому за ст. 358 КК України також має нести відповідальність, обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник заперечили проти задоволення апеляційних скарг, зокрема обвинувачений ОСОБА_12 пояснив, що вини не визнає, а шахраями є страхова компанія та охорона компанія «Вінбест», які не виконали належним чином свої обов`язки і залучили всі органи, щоб тиснули на обвинуваченого, також були спроби впливу на нього зі сторони інших осіб та зазначив про неналежний судовий розгляд кримінального провадження щодо іншої особи, де він є потерпілим з приводу незаконного заволодіння його автомобілем, захисник ОСОБА_11 також суду пояснив, що судом дана вірна оцінка діям ОСОБА_12 , так як він хотів допомогти своїм знайомим, які були в неадекватному стані заправити автомобіль, без дозволу сіли в його автомобіль і залишили АТС, а тому ОСОБА_12 звертався до охоронної фірми з приводу встановлення місця перебування його автомобіля, а також коли прибув до села Красносілка, то побачив палаючий автомобіль та повідомив прибулим працівникам поліції, страховій і охоронній компанії, що саме він перебував за кермом автомобіля, бо йому погрожувала особа, яка фактично перебувала за кермом автомобіля, який був знищений, так як боявся його погроз, знаючи минуле цієї особи, захист вважав, що страхова компанія мала встановити всі дійсні обставини на місці пригоди, що не було зроблено, також вважає, що обвинувачений ОСОБА_12 , звернувшись до страхової компанії не спотворював дані про те, що автомобіль згорів, документи заповнені ОСОБА_12 не є офіційними документами, і провівши детальну перевірку, страхова компанія могла відмовити у виплаті, а не звертатися до правоохоронних органів з заявою про злочин, дослідивши повторно за клопотанням прокурора письмові докази, ознайомившись з доводами апеляційних скарг та матеріалами кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційних скарг, скасування вироку, з призначенням нового судового розгляду судді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення, у тому числі вирок суду, має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Постановляючи виправдувальний вирок, суд першої інстанції мав навести мотиви, які би спростовували всі доводи сторони обвинувачення і потерпілої сторони.

Зокрема, законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи невинуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Суд першої інстанції, відмовляючи у визнанні обвинуваченого ОСОБА_12 винним у замаху на шахрайство виходив з того, що оскільки страховою компанією було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, оскільки працівники страхової компанії встановили, що відомості повідомлені ОСОБА_12 є неправдивими, то це правовідносини, які виникли між страховою компанією та ОСОБА_12 знаходяться в площині цивільного права і не регулюються кримінальним законодавством, бо випадки відмови у виплаті страхових відшкодувань прямо передбачені в договорі страхування автомобіля і до них, зокрема належить повідомлення страховиком неправдивих відомостей про обставини страхового випадку, також суд прийшов до висновку, що ті заяви, в яких ОСОБА_12 вказав неправдиві відомості, не є документами, на підставі яких страхувальник безумовно виплачує гроші страховику, і наведене вказує, що об`єктивна сторона шахрайства в даному випадку виконана не була б, а тому відсутні склади будь-якого злочину в діях ОСОБА_12 .

Проте апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони суперечать зібраним доказам в даному кримінальному провадженні та ознакам об`єктивної сторони шахрайства.

Зокрема, не взято до уваги пояснення представника потерпілої сторони, що ОСОБА_12 умисно повідомив неправдиві відомості, що саме він перебував за кермом, допустив ДТП за наслідками якої згорів його автомобіль, при цьому не було встановлено даних, які би перешкоджали страховим виплатам, так як ОСОБА_12 був без ознак сп`яніння, а за керування автомобілем в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння іншою особою, якій дозволив ОСОБА_12 перебувати за кермом, страхові виплати не передбачені, тобто розуміючи відсутність підстав для виплат за дійсних обставин, ОСОБА_12 умисно повідомив про неправдиві факти, саме з корисливих мотивів, отримати страхове відшкодування в значних розмірах.

Суд не перевірив в повному обсязі ці обставини, щодо корисливого умислу таких дій ОСОБА_12 , який за наявних обставин вчинив всі необхідні дії щодо отримання страхових виплат, проте не отримав їх, оскільки був викритим у недостовірності повідомлених обставин, тобто виконав всі необхідні дії для досягнення мети - отримання страхових виплат, що не виключає відповідальності за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Разом з тим апеляційний суд погоджується з доводами суду, що надані ОСОБА_12 заяви немає підстав визнати підробленим офіційним документом, оскільки те, що ОСОБА_12 заповнював офіційний стандартний бланк заяви не надає йому автоматично статусу офіційного документу, надання такої заяви може бути способом вчинення шахрайства, бо лише після подання заяви страхова компанія могла б здійснити страхові виплати, а не за усним чи іншим зверненням щодо прохання про страхові виплати.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що судом першої інстанції жодним чином не перевірені пояснення обвинуваченого ОСОБА_12 щодо надання ним неправдивих відомостей під тиском зі сторони особи, яка фактично керувала його автомобілем в результаті чого автомобіль згорів, хоча він про це повідомляв в ході своїх пояснень.

Дана обставина має важливе значення для перевірки суб`єктивної сторони в діях обвинуваченого ОСОБА_12 , та настільки були реальними ці погрози.

Апеляційний суд позбавлений можливості перевірити дані обставини в ході апеляційного розгляду, оскільки у вироку неповно або взагалі відсутні пояснення з цього приводу свідків, які були присутніми на місці пригоди де згорів автомобіль, чи чули вони погрози від іншої особи, щодо необхідності повідомити ОСОБА_12 про те, що саме він перебував за кермом автомобіля, чи такі пояснення ОСОБА_12 надав з інших причин.

Учасники також не просили про повторні виклики і допит свідків з цих підстав.

У зв`язку з наведеним, суд першої інстанції також не дав жодної оцінки постанові про притягнення ОСОБА_12 до адмінвідповідальності та постанові Вінницького апеляційного суду за результатами оскарження в інтересах ОСОБА_12 постанови за ст. 124 КпАП України, де він також не зазначав про те, що не перебував за кермом свого автомобіля, хоча з часу пригоди вже пройшло чимало часу.

Також позиція захисту щодо звинувачень страхової компанії, охоронної компанії з приводу неналежних дій, на їх думку, щодо розслідування обставин хто керував автомобілем, який належав ОСОБА_12 , а також не розгляду кримінального провадження щодо іншої особи, де ОСОБА_12 є потерпілим, не може бути підставою для залишення виправдувального вироку без змін, оскільки якраз не встановлено в повній мірі, з якою метою ОСОБА_12 повідомляв неправдиві відомості.

З наведених підстав, апеляційний суд позбавлений можливості ухвалити новий вирок, а тому оскаржуваний вирок підлягає скасуванню, з призначенням нового судового розгляду, в ході якого необхідного усунути неповноту судового розгляду, про яку зазначено в даній ухвалі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 407, 409, 415, 419 КПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги прокурора та представника потерпілого ПрАТ «СК «Арсенал страхування» - адвоката ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 20.03.2023 щодо ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 1, 4 ст. 358 КК України - скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4