279/6867/23
1-кс/279/1666/23

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна в якому зазначив, що 17.10.2023 року близько 16:45 години, під час перевірки посилки працівниками ДУ "КВК №71" за адресою: м. Коростень, вул. Б. Шосе, 4, яка надійшла із відділення №32 м. Житомир "Нова пошта" на ім`я засудженого ОСОБА_4 . у пластиковому контейнері виявлено речовину тваринного походження, в якій може бути наркотичний засіб.
Під час проведеного огляду було вилучено: пластиковий контейнер з речовиною тваринного походження, який поміщено до спецпакету WAR 1592989, змив на марлевий тампон із поверхні пластикового контейнеру, який поміщений до паперового конверту, експрес накладна із посилки, яка поміщена до спецпакету WAR 0074683.
Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що вилучені предмети у випадку не накладення на них арешту, можуть бути зіпсовані, знищені, а також з метою встановлення істини у кримінальному провадженні, збереження речей які можуть бути речовими доказами, слідчий просить накласти арешт на пластиковий контейнер з речовиною тваринного походження, який поміщено до спецпакету WAR 1592989, змив на марлевий тампон із поверхні пластикового контейнеру, який поміщений до паперового конверту, експрес накладну із посилки, яка поміщена до спецпакету WAR 0074683.
Майно, на яке слідчий просить накласти арешт було вилучено 17.10.2023 року та постановою слідчого визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до ст.171 ч.5 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Порушення строків подання клопотання до суду не встановлено.
Відповідно до вимог ст.167 КПК України, вищеназване вилучене майно має статус тимчасово вилученого.
У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч.3ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Згідно ст.170 ч.1 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим доведено необхідність арешту майна, а саме речовину тваринного походження, яка може підпадати під предмет кримінального правопорушення, який розслідується в межах даного кримінального провадження відповідно до внесеної до ЄРДР фабули.
Повернення вищезазначеного майна може призвести до його зникнення чи знищення.
Змиви, які зафіксовані, як матеріальні об`єкти створені безпосередньо органом слідства, вони не належать іншій фізичній чи юридичній особі, яка, в разі не накладення на них арешту, може заявити про свої права та таке майно. Не містить клопотання і обґрунтування того, що існують ризики зникнення або знищення таких об`єктів, які створені органом досудового розслідування та перебувають у його володінні.
Положення КПК України та Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104, покладають на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази під час досудового розслідування, обов`язок організувати належне збереження таких речових доказів та забезпечити їх схоронність, тому вирішення питання про місце зберігання речових доказів не входить до компетенції слідчого судді, всі питання щодо зберігання речових доказів під час досудового розслідування мають прийматися стороною обвинувачення з урахуванням норм законодавства.
Керуючись ст.167, 170-173 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на пластиковий контейнер з речовиною тваринного походження, який поміщено до спецпакету WAR 1592989, експрес накладну із посилки, що поміщена до спецпакету WAR 0074683 з забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном.
В накладенні арешту на змив на марлевий тампон із поверхні пластикового контейнеру, який поміщений до паперового конверту відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Слідчий суддя: ОСОБА_1