Справа № 752/5287/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3560/2023 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 10 травня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 10 травня 2023 року, у підготовчому судовому засіданні було задоволено клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва у кримінальному провадженні, внесеному до ЄДРДР за №0002491 від 21.10.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 7 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовжено обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, до 08 липня 2023 року включно.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 10.05.2023 року та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 - відмовити. Застосувати по відношенню до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою - АДРЕСА_1 за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, та необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру під час оголошення відповідної тривоги.

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат зазначає, що зазначена ухвала, є незаконною, немотивованою, та такою, що підлягає обов`язковому скасуванню.

Апелянт звертає увагу на те, що при вирішенні питання про продовження по відношенню до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом Голосіївського районного суду міста Києва не було враховано, що ОСОБА_6 раніше не судимий, відповідно до характеристик є неконфліктною особою, має неофіційне місце роботи та стійкі соціальні зв`язки та характеризується як врівноважена та порядна людина, поведінка якої не дозволяє стверджувати про схильність порушувати громадський порядок.

Так захисник зазначає, що ОСОБА_6 , вів соціально активний спосіб життя, займався спортом, громадський порядок не порушував, алкоголем та наркотичними речовинами не зловживав, і під час досудового розслідування і зараз, активно сприяв розкриттю злочину, пішов на зустріч слідству, допомагав і допомагає у встановленню істини у справі. ОСОБА_6 став на шлях виправлення та не збирається повторювати своїх помилок.

При цьому, визначення запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 на думку сторони захисту буде справедливим з огляду на те, що така можливість прямо передбачена положеннями КПК України, а по-друге, застосування безальтернативного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не в повній мірі відповідає ані тяжкості наслідків, злочину у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , ані поведінці самого обвинуваченого під час здійснення досудового розслідування СВ Голосіївського УП ГУНП у місті Києві.

В свою чергу, не погоджуючисьз ухвалою суду першої інстанції захисник ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в які просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановити нову ухвалу в частині застосування стосовно ОСОБА_8 більш м`якого засобу забезпечення кримінального провадження - цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю. У разі відмови у зміні запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - визначити ОСОБА_8 заставу у розмірі 876 000 гривень.

В обґрунтування апеляційної скарги захисинк зазначає, що оскаржуване судове рішення є необгрунтованим, яке не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та таким, що підлягає скасуванню, оскільки воно прийнято з грубим порушенням норм кримінального процесуального законодавства України.

Апелянт вказує, що стороною обвинувачення не надано як суду, так і захисту жодних матеріалів, які б обґрунтовували клопотання про продовження щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою, клопотання подане з порушенням вимог, передбачених КПК України.

Крім цього, в тексті свого клопотання прокурор з незрозумілих причин не вважає за необхідне зазначити, яким же чином ОСОБА_8 зможе перешкоджати кримінальному провадженню та у чому навіть теоретично може полягати таке перешкоджання.

Більш того, також незрозумілим є твердження сторони обвинувачення щодо відсутності у ОСОБА_8 соціальних зв`язків. І це враховуючи наявність у обвинуваченого батьків, сестри, цивільної дружини, а також наявність постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з цим, враховуючи, що у кримінальному провадженні потерпілим заявлено цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , в якому потерпіла сторона просить суд стягнути солідарно з обвинувачених шкоду у розмірі 2 628 032 гривень, на думку сторони захисту доцільно визначити ОСОБА_8 заставу у розмірі 876 000 гривень, яка в подальшому могла б бути добровільно передана в якості відшкодування заявленої потерпілою стороною шкоди.

Відтак на думку захисника ОСОБА_9 , клопотання прокурора подане з грубим порушенням норм кримінального процесуального законодавства України, Конституції України, Європейської Конвенції з прав людини, до клопотання не долучено матеріали, що обгрунтовують наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що в сукупності виключає необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, а для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого цілком достатньо застосувати до нього цілодобовий (нічний) домашній арешт або заставу.

В свою чергу, не погоджуючисьз ухвалою суду першої інстанції захисник ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_11 також подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження застосування відносно ОСОБА_10 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Застосувати відносно ОСОБА_10 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце його проживання за адресою: АДРЕСА_3 у нічний час з 23.00 год. до 07.00 год. ранку наступного дня.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що висновки суду не тільки не відповідають фактичним обставинам розгляду указаного клопотання, а і суперечать йому, в т.ч. і вимогам процесуального закону, судовий розгляд є не повним а ухвала суду є невмотивованою та необгрунтованою і, як наслідок, незаконною.

Так під час судового розгляду встановлено наступні юридичні факти, які не піддаються сумніву з боку сторони обвинувачення (так як не оскаржувалися з даних підстав), зокрема те, що ОСОБА_10 раніше не судимий, крім даної справи не притягається до кримінальної чи адміністративної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_10 перебуває в офіційному шлюбі з ОСОБА_12 від якого має малолітню дитини. Дружина ОСОБА_12 наразі, не працює в зв`язку із вихованням дитини, та не має постійного джерела доходів, так як єдиним годувальником в сім`ї був ОСОБА_10 . Через це та безпідставний арешт її майна, набутого в шлюбі, сім`я ОСОБА_10 переживає значні фінансові труднощі, та потребує матеріальної допомоги.

Окрім цього, на утриманні ОСОБА_10 перебуває повнолітня дитина від попереднього шлюбу, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який навчається в вищому навчальному закладі (НТУ «Дніпровська політехніка»).

Серед інших соціально корисних та позитивних зв`язків з державою, в якій здійснюється судове переслідування обвинуваченого, варто відмітити наявність постійного і тривалий час незмінного місця проживання обвинуваченого, де останній проживає разом із своєю сім`єю ( АДРЕСА_3 ). Здійснення останнім волонтерства та благодійної допомоги в умовах воєнного стану, як щодо військових, так цивільних осіб, постраждалих від російської агресії, починаю з квітня 2022 і по нині. На підтвердження чого є ряд подяк, позитивних характеристик, як від командування відповідної частини та конкретних фізичних осіб.

Тобто, з наведеного видно, фактори, які характеризують особу та статус ОСОБА_10 в суспільстві значно переважають виключно декларативне твердження про, буцімто, побоювання ним суворості покарання за інкримінований злочин, втечі та переховування, що робить, наведені прокурором ризики, зокрема і переховування від правосуддя маловірогідним в цій частині, особливо в розрізі виправдання позбавлення особи свободи.

Так, на думку захисника, на сьогоднішній день наявні достатні передумови, визначені ст.178 КПК України для мінімізації первинно заявлених стороною обвинувачення ризиків, що дає привід для відмови прокурору у задоволенні його клопотання та зміни ОСОБА_10 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.

Крім того, висновки суду про те, що ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, виходячи виключно із тяжкості інкримінованого йому кримінального діяння, а також, можливої суворості міри покарання, на думку сторони захисту, носить неправдивий характер. До клопотання прокурора не були долучені взагалі будь-які докази, в підтвердження наявності умислу, мети, наміру у ОСОБА_10 переховуватися. Що свідчить про відсутність конкретних фактів, які б вказували, що він це робив раніше.

Відтак адвокат ОСОБА_11 акцентує увагу на тому, що враховуючи тривалий строк перебування ОСОБА_10 в даному провадженні під вартою, обставини, які характеризують особу та статус останнього, а також, неправильність правової кваліфікації його діяння, підстави для продовження йому строку тримання під вартою відсутні А висновки суду, що на сьогодні даний ризик існує, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, тобто є надуманим.

Під час апеляційного розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_14 подав заяву про відмову від апеляційної скарги, в якій просить закрити провадження за його апеляційною скаргою у зв`язку з тим, що станом на теперішній час обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід на підставі іншої ухвали суду, а відтак строк дії оскаржуваної ухвали закінчився тому розгляд апеляційної скарги є недоцільним.

Крім того, під час апеляційного розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав клопотання про відмову від апеляційної скарги, в якій просить залишити без розгляду подану ним апеляційну скаргу та закрити провадження по справі, у зв`язку з тим, що строк дії оскаржуваної ухвали сплив 08 серпня 2023 року.

Прокурор та захисники обвинувачених, будучи належним чином повідомленими про судовий розгляд до суду не з`явились.

Відповідно до ч.4 ст.4221 КПК України, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Враховуючи позицію сторони захисту, у зв`язку з наявними в матеріалах провадження заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_14 та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про відмову від апеляційних скарг на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 10 травня 2023 рокущодо продовження запобіжного заходу ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , колегія суддів не переглядає оскаржувану ухвалу за вказаними апеляційними скаргами.

Щодо апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 , колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, захисником обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокатом ОСОБА_11 порушене питання про скасування оскаржуваної ухвали. Між тим, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвала судом першої інстанції була постановлена 10.05.2023, строк тримання обвинуваченого під вартою був визначений до 08.07.2023. Із 04.07.2023 обвинувачений утримується під вартою на підставі дії іншої ухвали, а оскаржувана ухвала втратила свою чинність. На день розгляду справи судом апеляційної інстанції ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 10.05.2023 про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_10 до 08.07.2023 фактично втратила чинність, висновки, які були зроблені у цій ухвалі, на сьогоднішній час втратили своє юридичне значення, що указує на неможливість скасування цієї ухвали судом апеляційної інстанції.

Необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

За своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій (поведінки підозрюваного, обвинуваченого), перелік яких визначений ч.1 ст.177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах, про імовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню у одним із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і нинішньому чи минулому. Проте, існування можливості такої протидії на майбутнє, повинно підтверджуватися доказами станом на момент ухвалення відповідного рішення. Це твердження знайшло своє підтвердження у ряді статей діючого КПК України. Зокрема, аналіз положень ч.2 ст.177, ч.1 ст.194, ч.1 ст.196, ч.3 ст. 199 КПК України дає підстави стверджувати те, що як у випадку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і у випадку продовження строку дії цього запобіжного заходу, суд вирішує питання про існування ризиків станом на час ухвалення відповідного рішення. У зв`язку із цим, колегія суддів вважає, що перевірка висновків суду першої інстанції про існування того чи іншого ризику, передбаченого ч.1 ст.177 КПК України, можлива лише під час дії ухвали про застосування запобіжного заходу чи продовження строку тримання під вартою, тобто у час, коли ці ризики дійсні та існує реальна можливість перевірки їх існування. Та обставина, що станом на час розгляду справи оскаржувана ухвала втратила чинність унеможливлює скасування цієї ухвали, що указує на необґрунтованість вимог захисника в частині скасування цієї ухвали. Колегія суддів також зважає на те, що у відповідності із вимогами ст.407 КПК України, до повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги відноситься прийняття рішення пов`язаного виключно із втручанням у судове рішення шляхом його зміни чи скасування або невтручання, шляхом залишення цього рішення без змін. Цією нормою закону не передбачено можливості встановлення будь-яких фактів, констатації порушень закону, тощо без прийняття апеляційним судом свого рішення щодо рішення суду першої інстанції. У зв`язку із цим, за відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення, як такого яке втратило чинність, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалити будь-яке рішення щодо тих обставин, які наведені апелянтами у апеляційних скаргах.

Колегія судів зважає і на те, що нормами КПК України не передбачається можливості залишення апеляційної скарги без розгляду. Наведені вище обставини не дають також підстав для закриття апеляційного провадження.

Із урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги у зв`язку із неможливістю скасування ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 10.05.2023 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 , а тому колегія суддів залишає апеляційну скаргу захисника без задоволення, а зазначену ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 398, 399, 401, 402, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 - залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 10 травня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_10 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4