Справа № 359/9196/23
Провадження № 1-в/359/297/2023
У Х В А Л А

16 жовтня 2023 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , представника БВК № 119 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання начальника державної установи «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 про заміну засудженому ОСОБА_4 невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням,

в с т а н о в и в :

До суду надійшло клопотання начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 про заміну засудженому ОСОБА_4 невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

У судовому засіданні представник БВК №119 та засуджений підтримали клопотання.

Прокурор в судовому засіданні проти поданого клопотання заперечувала, оскільки останній не став на шлях виправлення і на даний час підстав для заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням не має.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах клопотання, оглянувши особову справу засудженого, суд дійшов до таких висновків.

Вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11.02.2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 309, ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 313 КК України, на підставі ст.. 70 КК України, до покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

У відповідності до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

За змістом вищевказаної норми, положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання. Висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен ґрунтуватися не на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

З матеріалів особової справи та характеристики вбачається, що засуджений 11.11.2020 року прибув до державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)». За час відбування покарання характеризується позитивно. За дотримання норм, які визначають порядок, умови виконання і відбування покарання та розпорядок дня установи отримав 4 заохочення. Стягнень не має. До майна установи та предметів, якими користується при виконання дорученої роботи ставиться дбайливо, здійснює за ними належний догляд, використовує за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Не працевлаштований в майстерні установи.

14.09.2023 року розглядався на комісії установи щодо можливості заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, та за рішенням комісії засуджений став на шлях виправлення та заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Разом з цим, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що засудженим ОСОБА_4 не надано конкретних переконливих даних про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування обмеження волі. Засуджений офіційно не працевлаштований, а обставини залучення його до виконання обов`язків днювального відділення в якому проживає не підтверджені жодним доказом. На запитання суду засуджений пояснив, що він не погоджується з вироком суду в частині його засудження за ч. 2 ст. 307 КК України, оскільки він не переслідував мети збуту наркотичного засобу. Щодо дотримання порядку та умов відбування покарання суд наголошує на тому, що добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання відповідно до ст. 9 КВК України є його обов`язком, а процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним.

За таких обставин, в задоволенні клопотання начальника ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 про заміну засудженому ОСОБА_4 невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням слід відмовити.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. 537, ст. 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання начальника державної установи «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 про заміну засудженому ОСОБА_4 невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням - відмовити.

Повний текст ухвали оголошено 17 жовтня 2023 року о 08.30 год.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1