Справа № 191/792/23
Провадження № 1-кп/191/54/23
У Х В А Л А

іменем України

15 січня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський місьрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4

педагога - ОСОБА_5

представника Служби у справах дітей - ОСОБА_6

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_7

представника ювенальної превенції Синельниківського РУП - ОСОБА_8

особи, стосовно якої розглядається клопотання - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Синельникове клопотання про застосування заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000287 від 24.05.2022 року відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Суха Калина, Синельниківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, учня 8-Б класу Синельниківського ліцею №6, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В :

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_9 примусових заходів виховного характеру в кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_9 є особою, яка досягла тринадцятирічного віку та до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, за таких обставин.

У не встановлений час, 21 травня 2022 року, малолітній ОСОБА_9 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, передбаченої Кримінальним кодексом України, достовірно знаючи, що у будинку за адресою: АДРЕСА_3 ніхто не проживає та у нього виник прямий злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану (введеного указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, продовженого указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 строком на 90 діб - до 22.08.2022).

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану, діючи умисно з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому мету незаконного збагачення, 21 травня 2022 року у невстановлений досудовим розслідуванням час, малолітній ОСОБА_9 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, зазначеної у Кримінальному кодексі України, впевнившись в тому, що власник домоволодіння у будинку відсутній та те, що його дії носять таємний характер, проник на горище будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

Продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії, малолітній ОСОБА_9 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, перебуваючи на горищі вказаного будинку вчинив крадіжку майна, а саме: дитячого велосипеду «Орльонок» у корпусі чорного кольору, вартість якого становить 700 гривень 00 копійок.

Із викраденим майном, малолітній ОСОБА_9 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, залишив місце злочину, розпорядившись ним на власний розсуд.

Тим самим, малолітній ОСОБА_9 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, 21.05.2022 приблизно о 20.00 годин, малолітній ОСОБА_9 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, передбаченої Кримінальним кодексом України, разом з неповнолітнім ОСОБА_10 (обвинувальний акт відносно якого направлено до суду в рамках кримінального провадження № 0000287), достовірно знаючи, що у будинку за адресою: АДРЕСА_3 ніхто не проживає та у них виник прямий злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану (введеного указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, продовженого указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 строком на 90 діб - до 22.08.2022).

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану, діючи умисно з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому мету незаконного збагачення, 21.05.2022 приблизно о 20 годин 05 хвилин, малолітній ОСОБА_9 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, передбаченої Кримінальним кодексом України, разом з неповнолітнім ОСОБА_10 (обвинувальний акт відносно якого направлено до суду в рамках кримінального провадження № 0000287), впевнившись в тому, що власник домоволодіння у будинку відсутній та те, що їх дії носять таємний характер, проникли у приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

Продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії, малолітній ОСОБА_9 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, передбаченої Кримінальним кодексом України, разом з неповнолітнім ОСОБА_10 (обвинувальний акт відносно якого направлено до суду в рамках кримінального провадження № 0000287), перебуваючи у приміщення вказаного будинку вчинили крадіжку майна належного ОСОБА_11 , а саме: велосипеду «Чайка GaieGе» з жіночою рамою червоного кольору, вартістю 2800 гривень 00 копійок та розібраного велосипеду «Україна» з рамою жіночою чорного кольору, без сідла, без переднього колеса, вартістю якого становить 450 гривень 00 копійок.

Із викраденим майном, малолітній ОСОБА_9 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, передбаченої Кримінальним кодексом України, разом з неповнолітнім ОСОБА_10 , залишив місце злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 3250 гривень 00 копійок.

Тим самим, малолітній ОСОБА_9 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

У невстановлений час, 22 травня 2022 року, малолітній ОСОБА_9 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, передбаченої Кримінальним кодексом України, достовірно знаючи, що у будинку за адресою: АДРЕСА_3 ніхто не проживає та у нього виник прямий злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану (введеного указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, продовженого указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 строком на 90 діб - до 22.08.2022).

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану, діючи умисно з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому мету незаконного збагачення, 22 травня 2022 року, у невстановлений час, малолітній ОСОБА_9 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, зазначеної у Кримінальному кодексі України, впевнившись в тому, що власник домоволодіння у будинку відсутній та те, що його дії носять таємний характер, проник у приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

Продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії, малолітній ОСОБА_9 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, перебуваючи у приміщенні вказаного будинку вчинив крадіжку майна належного ОСОБА_12 , а саме: дитячого надувного човна «Thunder Т-160» камуфляжного кольору, вартість якого становить 5000 гривень 00 копійок та підліткового велосипеда «Аіст Friendly» зі складною рамою зеленого кольору вартість якого становить 1600 гривень 00 копійок.

Із викраденим майном, малолітній ОСОБА_9 , який не досяг віку кримінальної відповідальності, залишив місце злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 6600 гривень 00 копійок.

Тим самим, малолітній ОСОБА_9 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_9 примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд бабусі, яка є його опікуном.

Малолітній ОСОБА_9 в судовому засіданні щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, шкодує, що вчинив злочин, вину визнав, запевнив суд, що більше такого вчиняти не буде.

Захисник малолітнього адвокат ОСОБА_4 та законний представник ОСОБА_7 просили задовольнити клопотання та застосувати до малолітнього ОСОБА_9 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд бабусі.

Потерпіла ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила справу розглядати у її відсутність.

Представник служби у справах дітей Синельниківської міської ради ОСОБА_6 та представник ювенальної превенції Синельниківського РУП ОСОБА_8 в судовому засіданні вважали, що є всі підстави для задоволення клопотання.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що будучи малолітніми на час скоєння суспільно--небезпечних діянь, що містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_9 сам, а також разом із неповнолітнім ОСОБА_10 вчинив вказані суспільно-небезпечні діяння, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України за обставин, викладених в клопотанні, що підтверджується дослідженими судом матеріалами кримінального провадження та поясненнями вказаних осіб.

Встановлено, що ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто на час вчинення суспільно-небезпечного діяння йому виповнилось 13 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за злочин, передбачений ч.4 ст. 185 КК України настає з чотирнадцяти років, що свідчить про те, що ОСОБА_9 не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ч.2 ст. 105 КК України, можуть бути застосовані судом до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України.

Примусові заходи виховного характеру є єдиними з заходів кримінального примусу, застосування яких можливе до осіб, що не досягли віку, з якого можливе притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 484 КПК України під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього.

Відповідно ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого КК України.

Статтею 499 КК України передбачено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру здійснюється згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_9 суд враховує обставини вчиненого, суспільну небезпечність, наслідки діяння, дані про особу, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, що містить ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який характеризується задовільно за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та психіатра, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, умови життя, виховання і поведінку, його ставлення до вчиненого, час, який пройшов з часу вчинення малолітнім суспільно-небезпечного діяння.

Згідно ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 105 КК України до неповнолітнього (малолітнього) може бути застосовано примусові заходи виховного характеру у виді

1) застереження;

2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього;

3) передачі неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання;

4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків;

5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Положеннями ст. 501 КПК України передбачено, що в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд приймає лише 2 види рішень: ухвалу про застосування примусових заходів виховного характеру, якщо прокурором буде доведено вчинення неповнолітнім, зазначеним в ст. 498 КПК України, суспільно-небезпечного діяння, чи ухвалу про відмову в застосуванні примусових заходів виховного характеру, якщо суд дійде висновку, що прокурор під час судового розгляду не довів факт вчинення суспільно-небезпечного діяння неповнолітнім, і закриває провадження, інших підстав для відмови в застосуванні примусових заходів виховного характеру законом не передбачено.

При цьому, до особи, яка вчинила зазначені діяння після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчиненого діяння, згідно зі ст. 498 КПК України, мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Пунктом 7 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15 травня 2006 року передбачено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Матеріалами кримінального провадження підтверджується те, що малолітній ОСОБА_9 проживає разом з бабусею, яка є його опікуном та згодна на передачу онука їй під нагляд.

Враховуючи, що ОСОБА_9 до досягнення віку кримінальної відповідальності, у віці 13 років на момент скоєння суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, вчинив суспільно-небезпечні діяння, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до закону слід застосовувати особливий порядок здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх, та згідно із ст. 498 КПК України застосувати примусові заходи виховного характеру.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_9 примусові заходи виховного характеру. Вказані примусові заходи виховного характеру сприятимуть його виправленню та вихованню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 97, ст.105 КК України, ст.ст. 498,501,371-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000287 від 24.05.2022 року відносно малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, задовольнити.

Застосувати до малолітнього ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Суха Калина, Синельниківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, учня 8-Б класу Синельниківського ліцею №6, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , примусові заходи виховного характеру, у виді передачі його під нагляд бабусі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є його опікуном.

Встановити тривалість заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд бабусі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 терміном 1 (один) рік, починаючи з дня звернення ухвали суду до виконання.

Попередити ОСОБА_7 про відповідальність у разі порушення взятого на себе зобов`язання.

Речові докази: шість слідів папілярних ліній дактилокарти, які поміщено до паперового пакету (а.к.п. 21, 111-112) - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000287; гумовий надувний човен, камуфляжного кольору; велосипед «Аіст» Frendly з складною рамою, зеленого кольору; велосипед «Чайка» червоного кольору; велосипед «Україна» у розібраному стані та підлітковий велосипед чорного кольору залишити власнику ОСОБА_11 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1