Справа № 299/2925/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/410/23 за апеляційною скаргою прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10.05.2023.

Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , неодружений, з середньою освітою, несудимий, засуджений:

- за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Згідно вироку ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_8 18.04.2020 близько 03 год, з метою скоєння крадіжки чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, які б могли викрити його протиправні дії, діючи умисно, з особистих корисливих спонукань, шляхом вільного доступу проник на територію земельної ділянки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_9 , звідки з приміщення дерев`яної теплиці, таємно викрав 79,765 кг огірків «Каприкорн F1», де вартість одного кілограма огірків станом цін на 18.04.2020, становить 40 грн, що належали на правах приватної власності ОСОБА_9 , чим самим спричинив потерпілому ОСОБА_9 , матеріальної шкоди на загальну суму 3190 грн 60 коп.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_8 у пред`явленому йому обвинуваченні та кваліфікацію його дій, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок суду в частині призначення покарання змінити та призначити ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. В решті вирок суду залишити без змін. Вказує на те, що судом при призначенні покарання ОСОБА_8 застосовано санкцію, передбачену ч. 1 ст. 185 КК України, в чинній редакції, а не ту, яка діяла на момент вчинення останнім кримінального правопорушення (17.04.2020).

-2-

Апеляційна скарга розглядається за відсутності обвинуваченого, його захисника та потерпілого, неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому приймається до уваги, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної карги на вирок суду, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин вчинення кримінального проступку, доведеності вини та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185 КК України, ніким з учасників судового розгляду не оспорюється, а тому апеляційним судом відповідно до вимог ст. 404 КПК України, не перевіряються.

ОСОБА_8 в присутності захисника погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У зв`язку з чим обвинувальний акт розглядався у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, а тому вирок переглядається лише у межах доводів апеляційної скарги щодо неправильного призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування закону, який підлягає застосуванню, що призвело до призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною частиною закону України про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення кримінально-караного діяння, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини, а відповідно до частини другої цієї статті кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

За приписами до ч. 1 ст. 185 КК України у редакції Закону України № 2617- VIІ від 22.11.2018, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 інкриміновано діяння, яке, відповідно до Закону України № 2617- IІ від 22.11.2018, що набрав чинності з 01.07.2020, віднесено до кримінальних проступків, оскільки за його вчинення передбачено покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

-3-

Згідно з частиною другою цієї статті, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, а відповідно до частини третьої цієї статті, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 КК України, у редакції Закону України від 04.06.2009 № 1449-VI, вчинене діяння, що передбачене цією нормою матеріального закону, карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Системний аналіз указаної вище норми КК України у редакції Закону України від 04.06.2009 № 1449-VI та у редакції Закону України № 2617- VIІ від 22.11.2018, свідчить про те, що Законом України № 2617- VIІ від 22.11.2018, який набрав чинності 01.07.2020 посилена кримінальна відповідальність - покарання у виді штрафу передбачено у розмірах, які є значно вищими, від передбачених у попередній редакції Закону й одночасно пом`якшена - виключено покарання у виді позбавлення волі.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 інкриміновано діяння, скоєне 18.04.2020, - час чинності частини першої статті 185 КК України у редакції Закону України від 04.06.2009 № 1449-VI.

З резолютивної частини вироку вбачається, що за ч. 1 ст. 185 КК України обвинуваченому ОСОБА_8 призначено покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Вищевказане свідчить про те, що суд першої інстанції, призначивши обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн за діяння, вчинені до 01.07.2020 - час дії частини першої статті 185 КК України у редакції Закону України від 04.06.2009 № 1449-VI, погіршив його становище, що суперечить положенням ч. 3 ст. 5 КК України, не взявши до уваги те, що закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому, призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн за діяння вчинені до 01.07.2020 - час дії частини першої статті 185 КК України у редакції Закону України від 04.06.2009 № 1449-VI, підлягає пом`якшенню з призначенням покарання, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у редакції Закону України від 04.06.2009 № 1449-VI, тому доводи апеляційної скарги про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді штрафу, яке передбачено санкцією ч. 1 ст. 185 КК України в редакції Закону, що діяв на момент вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення, підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі: пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого;

-4-

зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення; зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення; в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

З огляду на вищенаведене, вирок суду першої інстанції підлягає до зміни, з пом`якшенням розміру призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді штрафу з 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, чим не погіршується становище обвинуваченого.

Саме таке покарання, з урахуванням ступеню тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінальних проступків, відомостей про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, обставин, що пом`якшують покарання - визнання вини, щире каяття, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, - на переконання апеляційного суду відповідає як характеру та ступеню вчинених ОСОБА_8 кримінально-карних діянь, так і особі обвинуваченого, а також є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України відноситься до кримінального проступку, за який передбачено покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України ОСОБА_8 вчинив 18.04.2020, відомості про те, що ОСОБА_8 у період з 18.04.2020 по 22.11.2023 вчинив інше кримінальне правопорушення, не надані суду апеляційної інстанції, а тому перебіг строків давності не переривався. Також, відсутні будь-які відомості про зупинення досудового чи судового провадження у зв`язку з ухиленням ОСОБА_8 від досудового розслідування або суду. Тому підстав вважати, що строки давності були зупинені, а отже вони на даний час не спливли, немає.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 КК України.

За таких обставин, станом на день постановлення апеляційним судом рішення трирічний строк притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України закінчився, обвинувачений ОСОБА_8 заяв чи клопотань про

-5-

звільнення його від кримінальної відповідальності не подавав, а тому на підставі ч. 5 ст. 74 КК України, з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_8 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Враховуючи наведене вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10.05.2023 підлягає зміні, а апеляційна скарга прокурора - до часткового задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 408, 417, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратуризадовольнити частково.

Вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10.05.2023 щодо ОСОБА_10 в частині призначення покараннязмінити, пом`якшити призначене ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 185 КК України покарання (в редакції Закону № 2341-ІІІ від 17.04.2020) у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_10 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В решті вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10.05.2023 щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

На ухвалу Закарпатського апеляційного суду безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді