Справа № 283/58/24
провадження №1-кс/283/10/2024
У Х В А Л А

02 лютого 2024 року Слідчий суддя Малинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 (з використанням власних технічних засобів),

слідчого СВ відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 (з використанням власних технічних засобів),

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ),

розглянувши клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000003 від 03.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України

про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

05.01.2024 до Малинського районного суду Житомирської області надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував власним, технічно справним автомобілем «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 , та рухався по автодорозі НОМЕР_2 (сполучення «Овруч-Народичі-Малин»), у районі розташування с. Діброва Малинської територіальної громади Коростенського району Житомирської області, у напрямку м. Малин. При цьому на пасажирському місці в автомобілі перебував пасажир ОСОБА_8 .

Наближаючись указаним транспортним засобом у напрямку с. Баранівка Коростенського району Житомирської області зі сторони с. Діброва Коростенського району Житомирської області на відстані 3100м від с. Баранівка Коростенського району, водій ОСОБА_5 проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, невірно оцінив дорожню обстановку і в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, не обравши безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням свого транспортного засобу і допустив його виїзд на ліве узбіччя, де зіткнувся із деревом, внаслідок чого пасажиру автомобіля ОСОБА_8 , спричинено тілесні ушкодження, від яких останній загинув на місці пригоди.

03.01.2024 було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, поблизу с. Баранівка Коростенського району Житомирської області на автодорозі «Кочерів - Малин - Овруч» та складено схему до протоколу огляду місця ДТП, проведено фотофіксацію. Також оглянуто пошкодження транспортного засобу «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 ; труп ОСОБА_8 , 1960 р.н. У ході огляду вилучено автомобіль «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 та направлено на штраф майданчик відділення поліції.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 .

Згідно з довідкою №53, виданою Коростенською ЦМЛ, ОСОБА_5 був доставлений до лікарні з травмами та переломами, алкогольне сп`яніння підтверджено - 0,9%. В подальшому ОСОБА_5 госпіталізований в хірургічне відділення, де він перебуває на стаціонарному лікуванні (довідка КНП «Коростенська центральна міська лікарня Коростенської міської ради» №21 від 04.01.2024).

Відповідно до довідки судово-медичного експерта Малинського відділення СМЕ ОСОБА_9 від 04.01.2024, причиною смерті ОСОБА_8 є травма голови, тулубу і кінцівок.

Згідно з епікризом №148, виданого 22.01.2024 КНП «Коростенська центральна міська лікарня Коростенської міської ради», ОСОБА_5 має основний діагноз: політравма та додаткові: ЗЧМТ, струс головного мозку, ЗТГК, забій правої половини грудної клітини, закритий перелом правої ключиці зі зміщенням, закритий перелом ІІІ-ІV-V-VI-VII ребер справа, VI ліворуч, перелом сідничної кістки справа. Рекомендації лікаря: ліжковий режим, медикаментозне лікування.

03.01.2024 оформлено протокол затримання ОСОБА_5 , з яким останній не згоден, оскільки заперечує, що керував автомобілем «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 , та 04.01.2024 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Отже, слідчий обґрунтовує підозру ОСОБА_5 наступними доказами:

протоколом огляду місця події від 03.01.2024 та схемою ДТП, у ході чого було зафіксовано дорожню обстановку, наслідки пригоди, положення транспортного засобу, слідову інформацію;

медичною довідкою №53 від 03.01.2024 Коростенської міської лікарі про наявність тілесних ушкоджень у водія ОСОБА_5 та його алкогольного сп`яніння 0,9 проміле;

протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допитом свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ,

та вважає що наявні достатні підстави для того, щоб дійти висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Слідчий зазначає, що ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, підтверджується тим, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, тому є підстави вважати що ОСОБА_5 , знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідчий звертає увагу на те, що ОСОБА_5 на даний час проходить військову службу у ЗСУ та у зв`язку з цим може залишити своє постійне місце проживання, виїхати на місце дислокації проходження служби, що у подальшому ускладнить його явку до органу досудового розслідування для проведення слідчих дій за його участю.

Прокурор та слідчий СВ ВП №1 клопотання підтримали та просили задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечили по суті клопотання, вважаючи його необґрунтованим, з наступних підстав. Так, підозрюваний пояснив, що інкримінованого йому кримінального правопорушення він не скоював, до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце ІНФОРМАЦІЯ_3, не причетний, що можуть підтвердити свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Крім того, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою неможливо реалізувати, з наступних підстав. ОСОБА_5 має постійне місце роботи, він є військовослужбовцем, має сім`ю, що вказує на наявність тісних соціальних зв`язків. Близько місяця він перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Коростенська ЦМЛ» через отримання численних травм, а також має ряд супутніх хвороб, про наявність яких свідчать копії медичних документів, наявних у матеріалах клопотання, які долучені адвокатом підозрюваного до заперечення, поданого до суду 05.01.2024. Також ОСОБА_5 раніше не судимий, характеризується виключно позитивно. Тобто на даний час стороною обвинувачення не надано жодних доказів наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може впливати на свідків, потерпілу, переховуватися від суду, враховуючи зокрема ту обставину, що підозрюваний перебуває на лікуванні з переломом тазу, що унеможливлює його рух взагалі і не може навіть транспортуватися медичним транспортом, що підтверджується довідкою №21 від 04.01.2024, виданою органу досудового розслідування КНП «Коростенська ЦМЛ Коростенської міської ради». Також очевидним є факт, що під час досудового розслідування ОСОБА_5 від правоохоронних органів не буде переховуватися. Перебування ОСОБА_5 на свободі ніяк не вплине на хід досудового розслідування та розгляду обвинувального акту в суді. Тому враховуючи все вищевикладене підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 зазначили, що наявні правові підстави для відмови в обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та з метою запобігання ризику або ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України, ОСОБА_5 необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме: особисте зобов`язання.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, думку підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або ж створять загрозу суспільству. Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Слідчий просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із зазначенням, що жодний з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти ризикам, що визначені ст. 177 КПК України.

Проте, слідчий суддя не погоджується із таким висновком слідчого, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.29 Конституції України та ст.ст.176,177,178 КПК України, право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід враховувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки останнього.

Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Крім того, при судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 має основний діагноз: політравма та додаткові: ЗЧМТ, струс головного мозку, ЗТГК, забій правої половини грудної клітини, закритий перелом правої ключиці зі зміщенням, закритий перелом ІІІ-ІV-V-VI-VII ребер справа, VI ліворуч, перелом сідничної кістки справа. Близько місяця підозрюваний перебував на лікуванні у КНП «Коростенська ЦМЛ» через отримання вищезазначених численних травм. Згідно з наявним у матеріалах справи епікризом ОСОБА_5 надані наступні рекомендації лікаря: ліжковий режим «жабка», медикаментозне лікування. Слідчий суддя звертає увагу, зокрема, на ту обставину, що підозрюваний перебуває на лікуванні, в тому числі, з переломом тазу, що унеможливлює його рух взагалі і він не може навіть транспортуватися медичним транспортом, що підтверджується довідкою №21 від 04.01.2024, виданою КНП «Коростенська ЦМЛ Коростенської міської ради».

Тому, оцінивши надані суду докази у своїй сукупності, слідчий суддя вважає, що немає жодних підстав стверджувати, що підозрюваний ОСОБА_5 в силу свого фізичного стану буде вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватися від слідства та суду, намагатися незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні або ж будь-яким іншим чином буде перешкоджати досудовому слідству.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що в умовах тримання під вартою або домашнього арешту неможливо забезпечити лікування підозрюваного, оскільки навіть для судового розгляду даного клопотання ОСОБА_5 було неможливо за станом здоров`я транспортувати.

У справі Європейського суду з прав людини «Алєксандер Макаров проти росії» від 12 березня 2009 року зазначено: «Суд зобов`язаний проаналізувати особисті обставини заявника докладніше та навести на користь тримання його під вартою конкретні підстави, підкріплені доказами».

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя вважає, що зазначені слідчим в клопотанні доводи не дають підстави вважати, що належну поведінку підозрюваного неможливо забезпечити шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи вищевикладене та висновок Європейського суду з прав людини по справі «Бойченко проти Молдови» від 11 липня 2006 року про те, що «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою», слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що єдиний можливий на момент розгляду даного клопотання запобіжний захід, який у даному випадку можна застосувати до ОСОБА_5 , є особисте зобов`язання, оскільки противне, може призвести до позбавлення можливості обвинуваченого на отримання достатнього обсягу кваліфікованої медичної допомоги та відповідного лікування, та, як наслідок, порушення статті 3 Європейської Конвенції з прав людини (заборона катування) щодо незабезпечення належним медичним лікуванням заявників під час перебування під вартою/у місцях позбавлення волі (рішення: «Кучерук проти України», «Пєтухов проти України»).

Слідчий суддя вважає, що наразі це забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. 179,184,193,196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити за безпідставністю.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Малин Житомирської області, мешканцю АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, працюючому у ІНФОРМАЦІЯ_2 головним сержантом, не судимому, - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк з 02 лютого 2024 року по 03 березня 2024 року.

Покласти на підозрюваного виконання наступних обов`язків:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи;

3) не відлучатися з с. Юрівка Коростенського району Житомирської області без дозволу прокурора, слідчого або суду.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя