ЄУН 174/1007/23
н/п 1-кп/174/64/2023
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2023 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000193 від 02.09.2023 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, освіта професійно-технічна, не працює, військовозобов`язаний, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжено Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023 з 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

ОСОБА_6 , 24.08.2023, приблизно о 21:00 год., більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, тобто в умовах воєнного стану, знаходячись разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 біля магазину «Гарант», який розташований за адресою: вул.Центральна, 73, м.Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області, а саме біля сходів магазину, зустрів раніше йому знайому ОСОБА_8 . В ході бесіди з останньою до них підійшов раніше йому знайомий ОСОБА_9 , який почав конфліктувати з ОСОБА_8 , під час конфлікту ОСОБА_7 вступився за раніше йому знайому ОСОБА_8 , в результаті чого почалась штовханина між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .. У цей час ОСОБА_5 скинув з себе піджак, в який був одягнутий та поклав його на лавку біля під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_2 , з карману якого випав мобільний телефон «Redmi Note 8T», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , чорного кольору в робочому стані, без пошкоджень, бувший у використанні, з сім-картою мобільного оператора «Київстар», яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, та у ОСОБА_6 , який помітив вказаний мобільний телефон та визначив для себе як предмет злочинного посягання, раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного мобільного телефону, який належить ОСОБА_5 .

У той же день, тобто 24.08.2023, близько о 21:10 год., в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 , продовжуючи знаходитись біля лавки третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою обернення чужого майна на власну користь шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, підняв з поверхні землі біля лавки та поклав до кишені штанів, у які був одягнутий мобільний телефон марки «Redmi Note 8T», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , чорного кольору в робочому стані, без пошкоджень, бувший у використанні, вартістю 3 671,50 грн, з сім-картою мобільного оператора «Київстар», яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, не здійснивши при цьому при цьому жодних дій щодо повернення вказаного мобільного телефону марки «Redmi Note 8T» потерпілому, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 3671,50 грн.

Сторонами надана до суду угода про визнання винуватості, укладена 17 жовтня 2023 року між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_6 , з участю захисника ОСОБА_4 , згідно якої ОСОБА_6 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_6 , обставини, яка пом`якшує його покарання, якою є щире каяття, та покарання, яке він повинен понести за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком на розсуд суду, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання згідно вимог ст.ст.394, 424, 473, 474, 476 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості, розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; покарання, зазначене в угоді, з ним узгоджено і може виконати взяті на себе зобов`язання, надав суду покази, відповідно до яких свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що 24.08.2023, приблизно о 21 год., разом з ОСОБА_7 прийшли до магазину «Гарант» де зустріли раніше знайому ОСОБА_10 . Почали розмовляти з нею, в цей час з магазину вийшов потерпілий ОСОБА_5 та між ним і ОСОБА_7 виник конфлікт, вони почали грубити один одному та штовхатися. ОСОБА_5 зняв свій піджак та поклав його на лавочку. Побачив, як з піджака випав мобільний телефон та вирішив ним заволодіти. Забрав цей телефон та пішов з місця події. Хотів залишити телефон собі, але через деякий час до нього приїхали працівники поліції і телефон віддав їм. У вчиненому щиро кається. Угоду уклав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання, яку він в змозі виконати реально.

Прокурор ОСОБА_3 угоду підтримав, пояснив, що угода відповідає вимогам КК України та КПК України, інтересам суспільства, обвинувачений усвідомлює кваліфікацію, вид та міру покарання, тому просить угоду затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Захисник ОСОБА_4 надану угоду підтримав, мотивуючи тим, що угода укладена обвинуваченим свідомо, відповідає його інтересам, обмеження, які будуть покладені на нього він розуміє, тому просить угоду затвердити.

Потерпілий ОСОБА_5 підтримав надану ним прокурору згоду на укладення угоди про визнання винуватості (а.с.15) та не заперечує проти її затвердження судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Так, згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченим ОСОБА_6 є добровільним, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення злочину ОСОБА_6 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винним нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи воно має бути законним (несвавільним) та пропорційним (відповідати тяжкості правопорушення та не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005; «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008), а також враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 злочину, обставину, яка пом`якшує його покарання, особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, на обліку лікарів психіатра, нарколога не перебуває, не працює, не одружений, на утриманні дітей не має (а.с.45,46,47,49).

Таким чином, суд дійшов висновку, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченим, тому угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, а обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Арешт, накладений 29.09.2023 слідчим суддею Вільногірського міського суду Дніпропетровської області на мобільний телефон марки «Redmi Note 8T», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 (а.с.41) слід скасувати.

Речовий доказ по справі: мобільний телефон марки «Redmi Note 8T», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 в спеціалізованому полімерному пакеті PSP 1370155, який згідно квитанції № 1085 зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (а.с.40) слід повернути ОСОБА_5 .

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 376, 468, 469, 472,473, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 жовтня 2023 року, укладену між прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75, п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт, накладений 29.09.2023 слідчим суддею Вільногірського міського суду Дніпропетровської області на мобільний телефон марки «Redmi Note 8T», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 - скасувати.

Речовий доказ по справі: мобільний телефон марки «Redmi Note 8T», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 в спеціалізованому полімерному пакеті PSP 1370155, який згідно квитанції № 1085 зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області - повернути ОСОБА_5 .

На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в порядку ст.394 КПК України, оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1