Справа № 466/5085/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/994/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження №0000702 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 18.09.2023 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.153, ч.2 ст.156, ч. ч. 3, 4 та 5 ст 301, ч.1 ст. 301-1 КК України, щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 18 вересня 2023 року, якою ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 16 листопада 2023 року включно.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 18.09.2023 року, скасувати її та ухвалити нову, за якою обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді - у вигляді застави в розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід є занадто суворим.

Вважає, що ухвала суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки при прийняття рішення не враховано особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, характер вчинених правопорушень і належним чином не досліджено наданих стороною обвинувачення доказів, щодо наявності ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ст. 177 КПК України.

Зазначає про неконкретність обвинувачення і бездоказовість обставин злочинів, що інкримінуються ОСОБА_6 в частині порушення статевої свободи та статевої недоторканості шляхом розпусних дій сексуального характеру.

Акцентує, що обвинувачений ОСОБА_6 інвалід ІІ групи, до кримінальної відповідальності не притягався, працює, має постійне місце проживання, одружений і на його утриманні малолітня дитина.

Також, звертає увагу, що стороною обвинувачення зібрано матеріали для підтримання пред`явленого обвинувачення, а відтак, ОСОБА_6 жодним чином не може знищити, приховати та спотворити вилучені докази і не має наміру впливати на потерпілу, свідків, експертів у кримінальному провадженні.

Крім цього, покликається на те, що стороною обвинувачення жодним чином не підтверджена і не доведена реальність замаху на вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення чи продовження наявного.

Акцентує, на відсутності законодавчої заборони щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Вважає, що матеріалами клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не доведено належними та допустимими доказами вчинення злочину із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника адвоката ОСОБА_7 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про її заперечення і залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Так, порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визначено ст. 422-1 КПК України.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

На переконання колегії суддів, під час розгляду клопотання прокурора, з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Колегія суддів вважає доведеним прокурором, що ризики заявлені у клопотанні, які також слугували підставою для обрання запобіжного заходу не зменшились.

Отже, на думку колегії суддів, всупереч доводам апеляційної скарги захисника, виправданим є подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , зокрема, з огляду на пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні умисних тяжких кримінальних правопорушень проти волі, честі та гідності неповнолітньої особи, користуючись її безпорадним станом із застосуванням фізичного та психологічного насильства, санкція статті яких передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, а відтак, є всі підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,незаконно впливати на потерпілу, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні.

Таким чином, колегія суддів вважає доведеною актуальність вищезазначених ризиків та приходить до висновку, що протиправна поведінка обвинуваченого ОСОБА_6 і надалі має свій раціональний зміст та високий ступінь імовірності, а тому, недостатнім є застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і застави, розмір якої, у відповідності до положень п.1 ч.4 ст. 183 КПК України підставно не визначено в оскаржуваному рішенні, з огляду на вчинення обвинуваченим злочину із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Передчасними є доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого в частині оцінки доказів винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та обґрунтованості пред`явленого обвинувачення, так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, а відповідна оцінка діянню особи здійснюється судом лише під час ухвалення за результатами розгляду кримінального провадження остаточного судового рішення.

Покликання апелянта про наявність у обвинуваченого постійного місця проживання та утриманців, на думку колегії суддів, не є визначальними обставинами, які давали б можливість змінити останньому запобіжний захід.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення обвинуваченому ОСОБА_6 розміру застави, забезпечить виконання останнім процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Отже, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду є законною і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

постановила :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 18 вересня 2023 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: