В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000611 від 15 серпня 2023 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чоп Закарпатської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

захисник - адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Ужгородського міськрайонного суду знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000611 від 15 серпня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

02.11.2023 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

З врахуванням даної угоди про визнання винуватості укладеної 02.11.2023 року між прокурором та обвинуваченим, суд, відповідно до положень ст. 474 КПК України, переходить до провадження на підставі угоди.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що в період часу з 22 години 00 хвилин 14 серпня 2023 року по 03 годину 00 хвилин 15 серпня 2023 року, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, прибув до прилеглої території до будинку під АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, у зв`язку із відсутністю огорожі та вхідних дверей до під`їзду, ввійшов до приміщення будинку, після чого піднявшись на другий поверх, потрапив до загального коридору, де відсутні вхідні двері, звідки, незаконно та поза волею власника викрав річ, що належить потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: велосипед марки «BTWIN» моделі «Poply 300» ринкова вартість якого становить 2760 гривень, 00 копійок, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на вищевказану суму, після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном отримав можливість розпорядитись на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_3 , своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням в інше приміщення, вчинена в умовах воєнного стану.

Окрім цього, 08 серпня 2023 року, близько 16:00 години, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , і в цей момент побачив у дворі дворогосподарства, за вище вказаною адресою велосипед марки «Ardis», червоного кольору. Після чого, у ОСОБА_3 виник протиправний корисливий мотив, направлений на таємне викрадення даного велосипеду з метою особистого збагачення, направлений на викрадення чужого майна. Тоді останній, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, через відчинені металеві ворота, зайшов на територію подвір`я будинку АДРЕСА_3 та викрав неприв`язаний велосипед.

Після чого ОСОБА_3 , разом із викраденим велосипедом покинув місце скоєння злочину, і в подальшому, розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 3 755 (три тисячі сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Зазначеними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, а також ті самі дії, вчинені повторно, поєднані з проникненням в сховище, вчинені в умовах воєнного стану.

Як убачається з угоди про визнання винуватості від 02.11.2023 року, прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 дійшли згоди щодо всіх її істотних умов: формулювання обвинувачення, правової кваліфікації дій обвинуваченого, який у повному обсязі обвинувачення беззастережно визнає свою винуватість у скоєному.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років. Також сторони дійшли до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та погоджуються на звільнення від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 02.11.2023 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень в яких його обвинувачують, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив укладення угоди про визнання винуватості та просив затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтвердила укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у його присутності та просив затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що права надані йому законом у зв"язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, визнає повністю.

Також у підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 02.11.2023 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та просив її затвердити.

Потерпіла ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з"явилася, у матеріалах справи наявні заяви потерпілої де вона просить проводити підготовче судове засідання без її участі та надає письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Потерпіла ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з"явилася, у матеріалах справи наявні заяви потерпілої де вона просить проводити підготовче судове засідання без її участі та надає письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 за ч.4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення вчинене в умовах воєнного стану , а також ті самі дії, вчинені повторно, поєднані з проникненням в сховище, вчинені в умовах воєнного стану кваліфіковано правильно.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини, вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.

Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

У підготовчому судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 02.11.2023 року не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Судом, у відповідності до ч. 2 ст. 473 КПК України учасникам судового провадження роз"яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, а саме обмеження права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України, а для підозрюваного, обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 02.11.2023 року вимогам ст. ст. 469, 470, 472 КПК України суд враховує що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій обвинуваченого правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З врахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної 02.11.2023 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Обставиною, яка пом"якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

Враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного ОСОБА_3 , обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, враховуючи суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання, про можливість виправлення ОСОБА_3 від відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням надавши іспитовий строк.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_3 - скасувати, звільнивши його з під варти в залі суду.

Речовий доказ у кримінальному провадженні велосипед червоного кольору з маркуванням «Ardis», який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 повернути ОСОБА_7 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні велосипед марки «BTWIN Poply 300», білого кольору, який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 повернути ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні вартість проведених товарознавчих експертиз у розмірі 2390,00 (дві тисячі триста дев`яносто грн. 00 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373,374,376, 395, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 02.11.2023 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000611 від 15 серпня 2023 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк п"ять років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_3 згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 11.09.2023 року справа № 308/15494/23 - скасувати, звільнивши його з під варти в залі суду.

Речовий доказ у кримінальному провадженні велосипед червоного кольору з маркуванням «Ardis», який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 повернути ОСОБА_7 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні велосипед марки «BTWIN Poply 300», білого кольору, який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 повернути ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні вартість проведеної товарознавчої експертизи у розмірі 2390,00 (дві тисячі триста дев`яносто грн. 00 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений прокурором, обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1