УХВАЛА

13 листопада 2023 року

м. Київ

Справа № 577/5300/19

Провадження № 51-2973 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Білопільського районного суду Сумської області від 15 серпня 2022 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року,

встановив:

Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вказані судові рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року касаційну скаргу захисника було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 427 КПК України, та надано скаржнику п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків скарги.

Зокрема було указано, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, які мають співвідноситися зі змістом оскаржуваних рішень та підставами їх ухвалення.

Крім цього, серед недоліків було зазначено, що у касаційній скарзі не вказувалося, у чому саме полягають порушення, допущені судами першої та апеляційної інстанцій, які є підставою для їх скасування.

Крім цього, захиснику роз`яснювалось, що відповідно до ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Тому серед недоліків було зазначено, що в поданій захисником касаційній скарзі формулювання касаційних вимог, тобто прохальна частина його касаційної скарги, не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК України з огляду на те, які рішення має право ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

У межах визначеного судом строку захисник повторно звернувся до суду касаційної інстанції із уточненою касаційною скаргою, однак, як видно зі змісту уточненої касаційної скарги, вказані в ухвалі суду від 18 жовтня 2023 року недоліки він не усунув.

Зокрема в уточненій касаційній скарзі, поданій на усунення недоліків, захисник знову не зазначає конкретних підстав для скасування судових рішень судом касаційної інстанції, передбачених ст. 438 КПК України, не наводить обґрунтування вимог касаційної скарги із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень з урахуванням положень статей 412-414 цього Кодексу.

Захисник повторно вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, й найбільше концентрує свою увагу на аспектах незгоди з оцінкою доказів судом, наполягаючи на власній думці щодо такої оцінки.

Однак, указані аспекти в силу положень статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції, який є судом права, а не факту, й не може втручатися в питання оцінки доказів судами нижчих інстанції за відсутності конкретних доводів щодо їх неналежності, недопустимості, а також не наділений повноваженнями щодо встановлення інших фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень ніж ті, які були встановлені судами нижчих інстанцій.

Крім цього, захисник в уточненій касаційній скарзі, поданій на усунення недоліків, знову просить змінити вирок Білопільського районного суду Сумської області від 15 серпня 2022 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року щодо ОСОБА_5 і виправдати ОСОБА_5 по епізоду злочинного заволодіння нею майном потерпілої ОСОБА_6 у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення її вини і вичерпанням можливостей для їх отримання (п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Така прохальна частина уточненої касаційної скарги не відповідає вимогам ст. 436 КПК України з огляду на те, які рішення має право ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, оскільки, по-перше, суд касаційної інстанції взагалі не наділений повноваженням ухвалювати рішення щодо виправдання особи, адже це є виключним повноваженням місцевого суду; по-друге, невстановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпання можливості їх отримати (п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України) є підставою для закриття кримінального провадження в цілому чи в певній частині при скасуванні оскаржуваних рішень місцевого та апеляційного судів повністю або в певній частині, однак не при їх зміні, й не може бути підставою для виправдання особи (ч. 1 ст. 373 КПК України).

Оскільки суд касаційної інстанції згідно з положеннями ст. 433 КПК України переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, відсутність у поданій на усунення недоліків касаційній скарзі обґрунтування вимог в контексті положень статей 412-414, 438 КПК України, а також формулювання касаційних вимог, зміст яких не відповідає положенням ст. 436 КПК України, перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

При цьому повторне залишення касаційної скарги без руху чинним КПК України не передбачено.

Таким чином, у наданий строк захисник недоліки касаційної скарги не усунув, а тому відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України її потрібно йому повернути.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження. У разі пропуску строку на касаційне оскарження з поважної причини, він може бути поновлений за заявою особи, яка подає касаційну скаргу, в порядку, передбаченому КПК України.

Щодо заявленого захисником клопотання про зупинення виконання вироку місцевого суду, колегія суддів вбачає необхідним вказати, що це питання відповідно до положень ч. 1 ст. 430 КПК України підлягає вирішенню лише після відкриття касаційного провадження.

Керуючись ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Повернути захиснику ОСОБА_4 його касаційну скаргу в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Білопільського районного суду Сумської області від 15 серпня 2022 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 18 вересня 2023 року.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3