Справа № 342/266/19
Провадження № 1-кп/342/11/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка кримінальне провадження №0000233 від 28.09.2019

про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, не працюючого, який депутатом не являється, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Городенківського районного суду Івано-Франківської області судді ОСОБА_7 перебувало кримінальне провадження № 0000233 від 28.02.2019 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст. 369-2 КК України.

Відповідно до наказу від 02.07.2020 року № 02-06/66 «Про припинення повноважень судді та голови Городенківського районного суду Івано-Франківської області» суддя ОСОБА_7 з 03.07.2020 року припинила виконувати повноваження судді та голови Городенківського районного суду Івано-Франківської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

На підставі розпорядження керівника апарату суду №37 від 03.07.2020, вказане кримінальне провадження за повторним автоматизованим розподілом справ передано судді ОСОБА_1 .

Дана справа перебувала на стадії судового розгляду.

Ухвалою судду ОСОБА_1 від 07 липня 2020 року кримінальне провадження прийнято до свого провадження.

Ухвалою суду від 27 листопада 2020 року судовий розгляд по кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст. 369-2 КК України розпочато спочатку та вирішено здійснювати повторно всі процесуальні дій, які вже здійснювалися під час судового розгляду до заміни судді, та проводити розгляд спочатку зі стадії судового розгляду.

Згідно обвинувального акта 12.11.2015 ОСОБА_4 обраний депутатом сьомого демократичного скликання Городенківської міської ради Івано-Франківської області. Відповідно до ст.8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» ОСОБА_4 , як депутат Городенківської міської ради зобов`язаний не приймати будь-яких гонорарів, подарунків, не отримувати винагород безпосередньо чи опосередковано за дії, пов`язані зі здійсненням депутатських повноважень. Згідно зі ст.18 цього ж Закону, ОСОБА_4 , як депутат міської ради зобов`язаний дотримуватись Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів. Відповідно до ст.ст.11, 19 Закону, ОСОБА_4 як депутат Городенківської міської ради наділений владними повноваженнями, а також правом приймати рішення, обов`язкові для виконання фізичними та юридичними особами. Згідно з указаним Законом, депутат місцевої ради користується правом ухвального голосу з усіх питань, що розглядаються на засіданнях ради та її органів, до складу яких він входить, вправі пропонувати питання для розгляду радою та її органами, вносити пропозиції і зауваження до порядку денного засідань ради та її органів, порядку розгляду обговорюваних питань та їх суті тощо. Тобто ОСОБА_4 , як депутат міської ради наділений владними повноваженнями та згідно з приміткою 1 до ст. 364 КК України є службовою особою, а відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення. Відповідно до п.34 та п.38 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин; надання відповідно до законодавства згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об`єктів, у тому числі місць чи об`єктів для розміщеня відходів, сфера екологічного впливу діяльності яких згідно з діючими нормативами включає відповідну територію; а відповідно до п.55 цієї ж статті до повноважень міської ради входить визначення на конкурсних засадах юридичних осіб, які здійснюють у межах певної території збирання та перевезення побутових відходів спеціально обладнаними для цього транспортними засобами.

Однак, ОСОБА_4 , використовуючи свій авторитет та повноваження депутата місцевої ради у злочинних цілях, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, одержав неправомірну вигоду в особливо великих розмірах за вплив на інших депутатів міської ради в інтересах ТзОВ «Інвест Екологія Городенка», за наступних обставин.

Так, 16.06.2017 ТзОВ «Інвест Екологія Городенка» звернулось із заявою до Городенківської міської ради, з метою затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га по АДРЕСА_2 для будівництва заводу з переробки твердих побутових відходів. Проте, за результатами розгляду вказаного звернення на неодноразових пленарних засіданнях сесій Городенківської міської ради приймались рішення про відмову в задоволенні звернень ТзОВ «Інвест Екологія Городенка» щодо надання земельної ділянки в адміністративних межах міста для будівництва заводу. Однак, у травні 2018 року, після прийняття Городенківською міською радою чергового рішення про відмову ТзОВ «Інвест Екологія Городенка» у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га по АДРЕСА_2 , депутат указаної ради ОСОБА_4 , переслідуючи корисливі мотиви, діючи умисно, з метою одержання для себе та третіх осіб незаконної наживи, вирішив скористатися ситуацією та своїм авторитетом серед інших депутатів міської ради і отримати від представників ТзОВ «Інвест Екологія Городенка» неправомірну вигоду у великому розмірі за переконання необхідної кількості депутатів міської ради на черговому пленарному засіданні позитивно проголосувати і затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га по АДРЕСА_2 . Саме тоді ОСОБА_4 , діючи умисно, будучи обізнаним із методами викриття хабарництва, з метою приховування своїх злочинних дій та уникнення відповідальності за вчинене, вступив у попередню змову з фізичною особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, якого мав намір використати як пособника в одержанні неправомірної вигоди від представника ТзОВ «Інвест Екологія Городенка» . З цією метою ОСОБА_4 під час чергової зустрічі із особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження запропонував останньому спільно збагатитись шляхом отримання неправомірної вигоди від представника ТзОВ «Інвест Екологія Городенка», на що той погодився. При цьому, вони детально обговорили свої злочинні дії та вирішили, що спілкуватися із представниками ТзОВ «Інвест Екологія Городенка» буде саме особа, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, який не мав статусу депутата, а не ОСОБА_4 , який мав змогу вплинути на прийняття необхідного рішення, що на їхню спільну думку, зменшувало ризик викриття такої злочинної діяльності. Таким чином, особа, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження погодився стати пособником в одержанні неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, - депутатами Городенківської міської ради. Діючи у відповідності до попередньої злочинної домовленості із ОСОБА_4 , у червні 2018 року, після прийняття Городенківською міською радою чергового рішення про відмову ТзОВ «Інвест Екологія Городенка» у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2 га по вул. Винниченка, 92 у м. Городенка до власника та виконувача обов`язків директора ТзОВ «Інвест Екологія Городенка» ОСОБА_8 звернулася особа, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження. Під час указаної зустрічі особа, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження запропонувала останній за винагороду через своїх знайомих депутатів допомогти їй позитивно вирішити питання про затвердження земельної ділянки площею 2 га на користь ТзОВ «Інвест Екологія Городенка». За таких обставин, ОСОБА_8 усвідомлюючи, що без передачі неправомірної вигоди питання затвердження Городенківською міською радою проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га для очолюваного нею товариства ще тривалий період часу не буде вирішено позитивно, що негативно вплине на діяльність очолюваного нею товариства, вимушено погодилась на пропозицію особи, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження. При цьому, ОСОБА_8 вказала особі, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, що представляти товариство у питаннях щодо затвердження вище вказаного проекту землеустрою буде ОСОБА_9 у відповідності до наданої йому довіреності. В подальшому, під час неодноразових зустрічей із представником ТзОВ «Інвест Екологія Городенка» ОСОБА_9 , особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, діючи у відповідності до попередньої злочинної домовленості з ОСОБА_4 , зазначав ОСОБА_9 , що за умови передачі йому неправомірної вигоди Городенківською міською радою на черговому пленарному засіданні буде ухвалено необхідне рішення. З метою виконання взятого на себе зобов`язання, особа, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження узгодив із депутатом Городенківської міської ради ОСОБА_4 розмір неправомірної вигоди, яку вони спільно визначили в сумі 50 000 доларів США. У свою чергу, ОСОБА_4 , як депутат Городенківської міської ради зобов`язався особисто позитивно проголосувати на сесії вказаної міської ради за прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га на користь ТзОВ «Інвест Екологія Городенка» і своїм прикладом, а також використовуючи дружні стосунки та авторитет серед депутатів, вплинути на прийняття ними позитивного рішення на зазначеній сесії. Таким чином, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпечність свої дій, особа, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження повідомив представнику ТзОВ «Інвест Екологія Городенка» ОСОБА_9 про те, що 27.09.2018 відбудеться сесія Городенківської міської ради, на якій буде розглянуто питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га по вул. Винниченка, 92 в м.Городенка для будівництва заводу з переробки твердих побутових відходів. При цьому особа, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, переслідуючи корисливий мотив, наголосив, що неправомірну вигоду в сумі 50000 доларів США потрібно передати йому до початку зазначеного засідання сесії. У подальшому ОСОБА_4 , діючи умисно, відповідно до попередньої злочинної домовленості із особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, з метою остаточно переконати представника ТзОВ «Інвест Екологія Городенка» ОСОБА_9 в тому, що у випадку передачі неправомірної вигоди Городенківською міською радою буде прийнято рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вказаному товариству земельної ділянки площею 2 га, вирішив особисто зустрітись з останнім. З цією метою ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_9 прибути 30.08.2018, близько 14.00 год., під час особистої зустрічі ОСОБА_4 наголосив ОСОБА_9 , що він, використовуючи свій авторитет та дружні стосунки, може вплинути на більшість депутатів Городенківської міської ради та схилити їх до прийняття рішення на користь затвердження проекту відведення земельної ділянки для ТзОВ «Інвест Екологія Городенка». При цьому, ОСОБА_4 підтвердив ОСОБА_9 , що він діє спільно та узгоджено із особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження.

Під час наступної зустрічі, яка відбулася 05.09.2018, близько 16 год. 40 хв., на перехресті вулиці Є.Коновальця та вулиці Військова у м.Івано-Франківськ, ОСОБА_4 підтвердив ОСОБА_9 , що депутати Городенківської міської ради позитивно проголосують і затвердять проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га на користь ТзОВ «Інвест Екологія Городенка». При цьому ОСОБА_4 зазначив, що для створення видимості дискусій на пленарному засіданні сесії Городенківської міської ради при розгляді питання про затвердження цього проекту ОСОБА_9 будуть задавати кілька питань, які ОСОБА_4 особисто підготує і завчасно йому передасть для підготовки ґрунтовних відповідей. Після цього ОСОБА_4 указав, що він обговорював із особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, суму неправомірної вигоди, яку їм має передати ОСОБА_9 , у черговий раз наголосивши, що їх необхідно передати ло прийняття сесією Городенківської міської ради позитивного рішення на користь ТзОВ «Інвест Екологія Городенка». Саме за таких обставин, усвідомлюючи, що без передачі неправомірної вигоди депутату Городенківської міської ради ОСОБА_4 та особі, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження рішення Городенківської міської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га по АДРЕСА_2 ще тривалий час не буде прийняте позитивно, що у свою чергу, негативно впливатиме на господарську діяльність товариства, ОСОБА_9 , діючи умисно в інтересах ТзОВ «Інвест Екологія Городенка», погодився передати неправомірну вигоду в обумовленій сумі 50 000 доларів США у гривневому еквіваленті.

27 вересня 2018 року ОСОБА_9 о 17 год.20 хв. прибув у м. Городенка, де біля нежитлових приміщень по вул. Будівельна, 4, відповідно до попередньої домовленості, зустрівся з особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження та передав останньому кошти в сумі 1 403 000 гривень, що згідно з курсом НБУ становило 50 000 доларів США. Однак, враховуючи, що голосування Городенківською міською радою ще не відбулося, грошові кошти особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження були зачинені в нежитловому приміщенні за адресою: м. Городенка, вул. Будівельна 4 до прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га по АДРЕСА_2 . У свою чергу, ОСОБА_4 , з метою доведення спільного злочинного умислу до кінця, знаючи, що кошти знаходяться в розпорядженні особи, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, перебуваючи на сесії Городенківської міської ради, що проводилась за адресою: м.Городенка, вул. Шевченка, 77, використовуючи свої владні повноваження депутата, позитивно проголосував по питанню затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га по АДРЕСА_2 та своїм прикладом спонукав і переконав інших депутатів, з якими перебував у товариських стосунках, проголосувати за прийняття такого рішення. Таким чином, за результатами голосування 27.09.2018 о 18 год. 30 хв. на сесії Городенківської міської ради було одноголосно прийнято рішення затвердити проект землеустрою щодо відведення ТзОВ «Інвест Екологія Городенка» земельної ділянки площею 2 га по АДРЕСА_2 . Виконавш взяті на себе зобов`язання, ОСОБА_4 повідомив особі, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, що Городенківською міською радою прийнято позитивне рішення на користь ТзОВ «Інвест Екологія Городенка», особа, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, у свою чергу, прибув до нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , де відчинивши двері указаного приміщення, забрав пакет із грошовими коштами в сумі 1 403 000 гривень. Таким чином, депутат Городенківської міської ради ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою із особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, отримав неправомірну вигоду за вплив на депутатів Городенківської міської ради під час голосування про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ТзОВ «Інвест Екологія Городенка» земельної ділянки площею 2 га по АДРЕСА_2 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 369-2 КК України, одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за попередньою змовою групою осіб.

27.09.2023 обвинувачений ОСОБА_4 подав суду клопотання, в якому просив звільнити його від кримінальної відповідальності за обвинуваченням за ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-2 КК України, справа №342/266/19 на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закрити. Зазначив, що наслідки закриття з нереабілітуючих підстав йому відомі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 подане клопотання підтримали. Зазначили, що оскільки строки давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 минули, останній не ухилявся від слідства та суду, не вчиняв іншого кримінального правопорушення, то клопотання є таким, що підлягає до задоволення. Крім того, просили вирішити питання арешту майна ОСОБА_4 , накладеного ухвалою слідчого судді від 11.10.2018 та повернення внесеної застави.

Обвинувачений ствердив, що не заперечує щодо звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України а кримінальне провадження просить закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України. Правові наслідки закриття кримінального провадження з таких підстав йому зрозумілі.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-2 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України. Ствердив суду, що відомостей про те, що ОСОБА_4 , ухилявся від слідства чи суду по даному кримінальному провадженні немає, тобто перебіг давності не зупинявся. Крім того ствердив що, ОСОБА_4 , з моменту вчинення даного злочину, а саме: з 27.09.2018 по 13.10.2023, не вчиняв інших злочинів, про що надав суду Вимогу УІАП ГУНП в Івано-Франківській області №09/2-630-19 від 13.10.2023. Також, при вирішенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ст.49 КК України, зазначив, що слід вирішити питання щодо арешту майна ОСОБА_4 , накладеного ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.10.2018 та застави. Проте, просив не вирішувати питання речових доказів по даному кримінальному провадженні та витрати на залучення експертів, оскільки в провадженні Городенківського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження щодо особи матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, що стосується одного й того самого кримінального правопорушення, про що надав суду копію ухвали Городенківського районного суду Івано-Франківської області по справі №342/1122/20 від 19.10.2023 та оголошення із сайту Городенківського районного суду Івано-Франківської області про призначення судового засіданні по справі №342/1122/20.

Суд, з`ясувавши думку прокурора, обвинуваченого, захисників, дослідивши матеріали кримінального провадження, які необхідні для вирішення поданого клопотання, приходить до наступного висновку.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Також частиною третьою статті 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.1 ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України, є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності, є обов`язковим.

Передбачений ст. 49 КК України інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції та ст. 18 КПК України, жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Виходячи із цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення. Саме таку позицію висловив Верховний суд в своїй Постанові від 26 березня 2020 року (справа №730/67/16-к).

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Аналогічне передбачено й нормами ч. 3 ст. 288 КПК України, зокрема, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням його прав, що є неприпустимим виходячи з позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 26.03.2020 (справа № 730/67/16-к).

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення процесуальним законом не передбачено.

У частині другій статті 4 КК України зазначено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

З матеріалів кримінального провадження №0000233, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2019 та надані суду прокурором вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-2 КК України, тобто в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за попередньою змовою групою осіб.

З обвинувального акту, що 28.02.2019 затверджений прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області, який надійшов до Городенківського районного суду Івано-Франківської області слідує, що злочин вчинено 27.09.2018.

Санкція ч. 2 ст. 369-2 КК України (на час вчинення кримінального правопорушення) передбачає покарання у виді штрафу від семисот п`ятдесяти до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.

Частиною 1 ст.12 КК України (на час вчинення кримінального правопорушення) визначено, що залежно від ступеня тяжкості злочини поділяються на злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі.

Згідно ч 3 ст.12 КК України (на час вчинення кримінального правопорушення) злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

На час розгляду клопотання положення ст. 12 КК України зазнали змін та діяли в редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, положення ст. 49 КК України зазнали також змін та діяли в редакції Закону № 2812-ІХ від 01.12.2022.

Санкція ч. 2 ст. 369-2 КК України (на час розгляду клопотання) передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.

Згідно ч 3, 4 ст.12 КК України ( на час розгляду клопотання) злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі. Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Отже, судом встановлено, що кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_4 відповідно до ч.3 ст. 12 КК України (на час вчинення кримінального правопорушення) є злочином середньої тяжкості, (на час розгляду клопотання) є нетяжким злочином.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 49 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості. Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 49 КК України (у редакції Закону № 2812-ІХ від 01.12.2022, на час розгляду клопотання) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини. Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

В досліджуваному випадку після внесення змін до вказаних статей поліпшення чи погіршення становища ОСОБА_4 не відбулося.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 19 листопада 2019 року, справа №345/2618/16-к, провадження №51-1491км19 «…..звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відтак, суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Застосування вказаних положень кримінального закону для суду є обов`язковими і носять імперативний характер. В разі встановлення судом закінчення визначеного строку, безпідставної відмови у звільненні від відповідальності не допускається. Незгода потерпілого, не може бути підставою для відмови у звільненні особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , вчинено 27.09.2018.

Згідно вимоги УІАП ГУНП в Івано-Франківській області №09/2-630-19 від 13.10.2023 встановлено, що ОСОБА_4 після вчинення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-2 КК України, кримінального правопорушення, а саме у період з 27.09.2018 по 13.10.2023, інших кримінальних правопорушень не вчиняв.

У реєстрі матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000233 від 28.09.2019 міститься інформація щодо винесення постанови про оголошення розшуку ОСОБА_4 .

Як встановлено із постанови про оголошення розшуку підозрюваного від 09.10.2018 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був оголошений в розшук.

Із ухвали Івано-Франківського міського суду від 11.10.2018 року встановлено, що ОСОБА_4 приймав участь у судовому засіданні, яке було призначено для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Велика Палата Верховного Суду у справі №735/1121/20 від 02.03.2023 визначила, що встановлені частиною другою статті 49 КК України загальні строки мають преклюзивний характер і спрямовані на недопущення застосування щодо людини заходів кримінальної репресії через нерозумно тривалі проміжки часу. Адже в іншому разі зупинення диференційованих строків у випадках, коли підозрюваний, обвинувачений переховується від розслідування та суду впродовж багатьох років, продовжувало б їх на необмежений час з можливістю покарання особи за кримінальні правопорушення, вчинені в далекому минулому, впродовж усього життя як тільки вона потрапить у поле зору правоохоронних органів. Адже незалежно від того, ухиляється особа від кримінальної відповідальності чи ні, з плином часу неминуче зменшується гострота сприйняття минулої злочинної поведінки потерпілим та іншими особами, знижується запит суспільства на покарання винного і втрачається актуальність застосування заходів кримінальної репресії. Крім цього, навіть якщо людина уникає несприятливих для себе правових наслідків попередньої злочинної діяльності, невчинення нових правопорушень упродовж багатьох років дає підстави презюмувати її виправлення. Водночас сам по собі факт ухилення від розслідування та суду не є кримінально караним діянням. Однак у разі беззастережної заміни передбачених частиною першою статті 49 КК строків загальними з огляду на сам лише факт такого ухилення, незалежно від тривалості, особа в усякому разі опиниться в гіршому становищі порівняно з тією, котра до спливу диференційованих строків вчинить навіть низку нових злочинів, у тому числі тяжких. Зазначене є очевидно несумісним зі справедливістю як властивістю права, що вимагає співмірності юридичних наслідків протиправних дій їх соціальній небезпечності. Особа, котра ухилялася від досудового розслідування або суду, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованих строків, передбачених частиною першою статті 49 КК, подовжених на час ухилення. Встановлені частиною другою цієї статті загальні строки повинні застосовуватися лише в разі, якщо вони сплинули на час розгляду справи судом, тобто минуло більш як п`ять років з дня вчинення кримінального проступку і понад п`ятнадцять років з дня вчинення злочину.

Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 (ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-2 КК України) є злочином середньої тяжкості, що вчинений 27.09.2018, тобто з часу вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням терміну перебування у розшуку у даному кримінальному провадженні (з 09.10.2018 до 11.10.2018), минуло більше п`яти років, інших кримінальних правопорушень обвинувачений не вчиняв, згідно правового висновку Великої Палати Верховного суду від 02.02.2023 у разі ухилення від досудового розслідування або суду особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованого строку, передбаченого частиною першою статті 49 КК, подовженого на період ухилення, а тому обвинуваченого слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрити. Даних, які б перешкоджали закриттю кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, судом не встановлено.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави та бажає бути звільненим від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

В зв"язку з цим, суд вважає клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Також у відповідності до ч.4 ст.174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд вирішує питання про арешту майна.

У зв`язку з цим, слід скасувати арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, на належне йому на праві приватної власності майно: житловий будинок загальною площею 138,8 кв.м., який розташований за адресою АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта 01 а також земельну ділянку за вказаною адресою, площею 0,0455 га з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», кадастровий номер :06:004:0371, реєстраційний номер 01, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.10.2018.

Крім того, судом встановлено, що ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 19 квітня 2019 року обрано щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід на час судового розгляду у вигляді застави - двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень. Вирішено вважати заставу внесеною згідно квитанцій: від 11.10.2018 код 1379-5675-5420-8371 заставодавцем ОСОБА_10 та від 25.10.2018 код 1393 -5602-1216-4918 заставодавцем ОСОБА_11 .

Покладено на час судового розгляду на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) утриматися від спілкування з свідками в даному кримінальному провадженні, крім спілкування під час судового засідання; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Зменшено розмір застави відносно ОСОБА_4 , встановлений ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду від 22.10.2018 в розмірі чотириста прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складало 704 800 гривень, визначивши новий розмір застави у розмірі 20 мінімальних прожиткових мінімумів, що складає 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень.

Різницю 666380 (шістсот шістдесят шість тисяч триста вісімдесят) грн., між сплаченою заставою в розмірі чотириста прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 704800 гривень, внесеною як запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ м. Київ, МФО: 820172, р/р: 2265), та новим розміром застави у вигляді двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає суму 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень, вирішено повернути заставодавцям ОСОБА_10 - 333190 (триста тридцять три тисячі сто дев`яносто) грн. та ОСОБА_11 333190 (триста тридцять три тисячі сто дев`яносто) грн.

Положеннями ст.203 КПК України передбачено, що ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.11 ст.182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Пунктом 7 Порядку визначено, що внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою КМУ від 11.01.2012 року № 15, кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання ухвалою законної сили залишити без змін.

Також, зважаючи на те, що суд дійшов до висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження №0000233 від 28.09.2019 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-2 КК України, то слід вирішити питання повернення застави.

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку, що після набрання ухвалою законної сили, заставу у розмірі 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень, внесену згідно квитанцій: від 11.10.2018 код 1379-5675-5420-8371 заставодавцем ОСОБА_10 та від 25.10.2018 код 1393 -5602-1216-4918 заставодавцем ОСОБА_11 , слід повернути заставодавцям ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

У даному кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів по даному кримінальному провадженні суд не вирішує, оскільки судом встановлено, що в провадженні Городенківського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження справа № 342/1122/20 щодо особи матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження №0000248, що стосується одного й того самого кримінального правопорушення, розгляд справи по якому не завершений і речові докази по якому підлягають дослідженню у судовому засіданні (постанова про виділення матеріалів досудового розслідування від 28.02.2019 по кримінальному провадженні №0000248, ухвала Городенківського районного суду Івано-Франківської області по справі №342/1122/20 від 19.10.2023). З цих підстав, суд також не вирішує і питання судових витрат по даному кримінальному провадженні.

На підставі наведеного, ст.ст.12, 49 КК України, керуючись ст.284, 286, 288, 372, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-2 КК України звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000233 від 28.09.2019 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-2 КК України - закрити.

Скасувати арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, на належне йому на праві приватної власності майно: житловий будинок загальною площею 138,8 кв.м., який розташований за адресою АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта 01, а також земельну ділянку за вказаною адресою, площею 0,0455 га з цільовим призначенням «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд», кадастровий номер :06:004:0371, реєстраційний номер 01, накладений ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 11.10.2018.

Обраний щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави з покладеними обов`язками - до набрання ухвалою законної сили залишити без змін.

Після набрання ухвалою законної сили, заставу в розмірі 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень, внесену згідно квитанцій: від 11.10.2018 код 1379-5675-5420-8371 заставодавцем ОСОБА_10 та від 25.10.2018 код 1393 -5602-1216-4918 заставодавцем ОСОБА_11 , слід повернути заставодавцям ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1