ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/763/24 Справа № 201/4922/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представника потерпілого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2023 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000228 від 22.03.2021 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст. 366 Кримінального кодексу України (далі- КК),-

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваною ухвалою суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000228 від 22.03.2021 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст. 366 КК повернуто прокурору Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 , з підстав його невідповідності вимогам ч.2 ст.291 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК).

Рішення суду обґрунтовано наступним.

Відповідно до положень п.3 ч.2 ст.291 КПК, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

В обвинувальному акті стосовно ОСОБА_7 зазначено, що потерпілим у кримінальному провадженні є юридична особа Дніпровська міська рада (ідентифікаційний код юридичної особи 26510514, юридична та фактична адреса: м.Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 75), представником потерпілого вказаний ОСОБА_10 .

Проте, ОСОБА_10 , який згідно обвинувального акту визначений у процесуальному статусі представника потерпілого, повідомив, що Дніпровська міська рада не зверталася до правоохоронних органів із заявою про вчинення відносно неї кримінального правопорушення, не подавала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а також не надавала слідчому письмову згоду на визнання Дніпровської міської ради в якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0000228.

Навпаки, отримавши лист слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , в якому останнім зазначено про спричинення Дніпровській міській раді внаслідок кримінального правопорушення та необхідність забезпечення участі представника для залучення як потерпілого, Дніпровською міською радою за підписом голови ОСОБА_12 слідчому надана відповідь про відсутність очевидних та достатніх підстав для залучення її до кримінального провадження № 0000363 у якості потерпілого.

Однак, слідчим слідчої групи СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській ОСОБА_13 18.03.2021 року винесено постанову про залучення в якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0000363 від 17.07.2020 року (з якого виділені матеріали кримінального провадження № 0000228 стосовно ОСОБА_7 ) юридичної особи Дніпровську міську раду, а в якості представників потерпілого - уповноважених осіб Дніпровської міської ради. При цьому, жоден з працівників Дніпровської міської ради не надавав слідчому відповідних передбачених ст.58 КПК України документів на підтвердження повноважень представника потерпілого.

Також, як зазначив суд, представник потерпілого вказав, що в доданому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначені недостовірні відомості щодо анкетних даних представника потерпілого, якому надано доступ до матеріалів досудового розслідування й дати надання такого доступу, зокрема доступ наданий йому ( ОСОБА_10 ), а не «Сидоренко», в квітні 2021 року, а не в березні 2021 року, як зазначено в реєстрі.

Тож суд першої інстанції дійшов висновку про порушення вимог ст.55 КПК щодо порядку залучення потерпілого у даному кримінальному провадженні, що, у свою чергу, позбавляє процесуально можливості призначити судовий розгляд.

Крім того суд першої інстанції зазначив, що виходячи з вимог ст.109, п.1 ч.4 ст.291 КПК, реєстр матеріалів досудового розслідування у обов`язковому порядку повинен містити достовірні, відповідні данні щодо усіх, без винятку, проведених під час досудового розслідування процесуальних дій, прийнятих процесуальних рішень та вжитих заходів забезпечення кримінального провадження.

Отже, на думку місцевого суду, наявні суттєві суперечності та недостовірні відомості в реєстрі матеріалів досудового розслідування, зокрема, невідповідність номеру кримінального провадження тому, що вказаний в обвинувальному акті, невірне зазначення прізвища представника потерпілого, який ознайомлювався з матеріалами досудового розслідування, невідповідність дат ознайомлення представника потерпілого та захисників з матеріалами досудового розслідування датам фактичного ознайомлення тощо, та у сукупності з наведеними вище обставинами, слугують підставою для повернення обвинувального акту прокурору для усунення цих недоліків.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

В обґрунтування своїх вимог апелянт вказує на те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 відповідає усім вимогам КПК. При цьому апелянт зазначає, що судом не взято до уваги посилання прокурора на неодноразову участь у судових засіданнях представника потерпілого ОСОБА_10 у судах першої та апеляційної інстанцій у справах (провадження №1-кп/201/443/2022, №1-кп/201/706/2021 та №11-кп/803/80/23). Таким чином, на думку прокурора, судом необґрунтовано та упереджено прийнято позицію представника потерпілого ОСОБА_10 , який лише на останньому підготовчому судовому засіданні вирішив повідомити, що він не вважає себе представником потерпілого, а Дніпровську міську раду потерпілим, хоча неодноразово приймав участь у статусі представника потерпілого під час судових засідань у даному кримінальному провадженні №0000228.

Окрім того, прокурор зауважує на тому, що суд у своєму рішенні, посилаючись на наявність технічним помилок у написанні прізвища представника потерпілого у реєстрі матеріалів досудового розслідування та в одній цифрі у номеру кримінального провадження, не обґрунтовує, яким саме чином ці технічні помилки перешкоджають можливості призначення обвинувального акту до розгляду, чи в чому саме невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК, а лише обмежився загальними фразами.

Між тим, сторона обвинувачення, посилаючись на правову позицію ККС ВС, викладену у постанові від 20.09.2018 у справі № 653/301/16-к, вказує, що технічна описка, допущена в обвинувальному акті (реєстрі матеріалів досудового розслідування), що не впливає на доведеність винуватості особи та на суть пред`явленого обвинувачення в цілому, не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Натомість, як стверджує апелянт, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 повно і чітко викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення із зазначенням обставин, які, відповідно до вимог ст.91 КПК, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема, час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення,ав також правова кваліфікація дій обвинуваченого та інші вимоги ст.291 КПК.

Поміж іншого прокурор зазначає, що повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 з підстав, які зазначені судом першої інстанції, на думку апелянта, погіршує становище обвинуваченого, оскільки порушується його право на розгляд обвинувачення проти нього в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження. При цьому апелянт переконаний, що оскаржуване рішення місцевого суду про повернення обвинувального акту прокурору прийняте через два з половиною роки після направлення обвинувального акту до суду, що в свою чергу свідчить про небажання суду розглядати дану справу у зв`язку з її складністю.

З огляду на викладене прокурор просить апеляційний суд скасувати ухвалу Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 18 грудня 2023 року та направити обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

На апеляційну скаргу прокурора захисниками ОСОБА_9 та ОСОБА_8 подані заперечення, в яких наводяться аргументи на спростування доводів сторони обвинувачення, вважають ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2023 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000228 від 22.03.2021 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366 КК законною та такою, що не підлягає скасуванню.

При цьому захисник ОСОБА_8 просить апеляційний суд відмовити у розгляді та припинити розгляд апеляційної скарги прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 , оскільки вважає, що Правобережна окружна прокуратура міста Дніпра не є стороною обвинувачення, а сама апеляційна скарга не відповідає вимогам ст.396 КПК, оскільки в ній не зазначені засоби зв`язку та не наведені обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши прокурора на підтримку доводів поданої ним доповненої апеляційної скарги, який наполягав на її задоволенні у повному обсязі, просив скасувати рішення місцевого суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, вислухавши думку захисників, обвинуваченого та представника потерпілого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив залишити рішення суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, частково дослідивши докази та обговоривши доводи доповненої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Між тим, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не дотримано вимог кримінального процесуального закону та не може погодитися з наведеними в ухвалі суду першої інстанції доводами виходячи з наступного.

Як зазначено у п.3 ч.3 ст.314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Обвинувальний акт має містити відомості, зазначені у ч.2 ст.291 КПК.

Зокрема, згідно вимог п.3 ч.2 ст.291 КПК в обвинувальному акті повинно бути зазначено анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

На думку апеляційного суду вказаних вимог закону прокурором дотримано, оскільки зміст обвинувального акту та виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, містить усі відомості про потерпілого, а саме Територіальну громаду міста Дніпра.

Зокрема, у формулюванні обвинувачення ОСОБА_7 за ч.5 ст.191, ч.2 ст.28-ч.1 ст.366 КК зазначено, що на підставі Наказу №88-к від 13.05.2015 КП Гідроспоруди Дніпровської міської ради ОСОБА_7 призначено на посаду головного інженера КП Гідроспоруди Дніпровської міської ради та відповідно до розпорядження міського голови від 30.06.2020 № 4-30/6рк ОСОБА_7 приступив до виконання обов`язків виконуючого обов`язки головного інженера КП Гідроспоруди Дніпровської міської ради та діяв на підставі Статуту комунального підприємства.

Відповідно до статуту: КП Гідроспоруди Дніпровської міської ради є комунальним унітарним комерційним підприємством, створеним відповідно до рішення Дніпровської міської ради від 19.11.1995 № 111 на базі відокремленої частини комунальної власності територіальна громада міста Дніпра та власником зазначеного підприємства є територіальна громада м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради.

Таким чином представництво зазначеної територіальної громади здійснюється через органи місцевого самоврядування Дніпровську міську раду.

Згідно змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000228 від 22.03.2021 ( том №1 а.с.1-45) та Розділу 2 Реєстру матеріалів досудового розслідування (том №1 а.с.46-73), а також наявної у справі постанови слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 від 18 березня 2021 (том №5 а.с.50-53) у даному кримінальному провадженні залучено у якості потерпілої сторони Дніпровську міську раду.

Незважаючи на те, що Дніпровська міська рада, будучи обізнаною про проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та наявну у ньому шкоду, з відповідними заявами про визнання її потерпілою, як і з позовом про відшкодування спричиненої шкоди, не зверталась, але у подальшому під час проведення підготовчого судового засідання у цій справі суду були надані повноваження ОСОБА_10 , як представником Дніпровської міської ради та заявлялися клопотання (том №4 а.с.44, 220; том №5 а.с.61; том №6 а.с.128) про бажання брати участь у судовому розгляді справи з метою захисту прав територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради, а отже цю особу було залучено до участі у справі й судом було розглянуто, зокрема й клопотання ОСОБА_10 про повернення обвинувального акту прокурору, що свідчить про реалізацію Дніпровською міською радою своїх прав, передбачених положеннями ч.7 ст.55 КПК.

Отже, на переконання колегії суддів, в рішенні місцевого суду не наведено та апеляційним судом не встановлено невідповідність обвинувального акту у даному кримінальному провадженні вимогам ч.2 ст.291 КПК та наявність недоліків, які можуть вважатися істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що є перешкодою для призначення даного кримінального провадження для розгляду по суті висунутого ОСОБА_7 обвинувачення за ч.5 ст.191, ч.2 ст.28-ч.1 ст.366 КК.

У свою чергу наявність в доданому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування технічної помилки у відомостях щодо анкетних даних представника потерпілого, якому надано доступ до матеріалів досудового розслідування й дати надання такого доступу, зокрема доступ наданий йому ( ОСОБА_10 ), а не «Сидоренко», в квітні 2021 року, а не в березні 2021 року, як зазначено в реєстрі, на що посилався суд першої інстанції, не може вважатися істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору у розумінні ч.2 ст.291 КПК, оскільки жодним чином не перешкоджає судовому розгляду кримінального провадження по суті.

З цього приводу прокурор слушно посилається на правову позицію ККС ВС, викладену у постанові від 20.09.2018 (справа № 653/301/16-к, провадження № 51-777км18) , згідно якої технічна описка, допущена в обвинувальному акті (реєстрі матеріалів досудового розслідування), що не впливає на доведеність винуватості особи та на суть пред`явленого обвинувачення в цілому, не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК, обвинувальний акт має містити, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення.

Цим вимогам обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000228 від 22.03.2021 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст. 366 КК, відповідає.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.42 КПК обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст.291 цього Кодексу, а обвинувальний акт, згідно з п.3 ч.2 ст.283 КПК підсумковий документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. Обвинувальний акт затверджується прокурором й одночасно з його переданням до суду вручається учасникам кримінального провадження під розписку, як це передбачено ст.293 КПК. Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж.

Висунення публічного обвинувачення здійснюється в умовах змагальності у судовому розгляді, коли прокурор оголошує короткий виклад або повний текст обвинувального акту (ч.2 ст.347 КПК), а суд роз`яснює суть обвинувачення і з`ясовує у обвинуваченого, чи зрозуміле воно йому (ч.1 ст. 348 КПК).

Таким чином, на стадії досудового розслідування обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акта, що містить офіційну, сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

З обвинувального акту щодо ОСОБА_7 вбачається, що в ньому повно і чітко викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення із зазначенням обставин, які, відповідно до ч.1 ст.91 КПК, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також правова кваліфікація дій обвинуваченого.

Поміж іншого суд апеляційної інстанції щодо письмових заперечень сторони захисту на апеляційну скаргу прокурора вважає за необхідне зауважити, що прокурор Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 , як сторона обвинувачення і учасник судового розгляду у суді першої інстанції, у відповідності до положень п.6 ч.1 ст.393 КПК, має право на апеляційне оскарження рішення місцевого суду, апеляційна скарга подана ним у порядку і строки, визначені ст.395 КПК, в цілому відповідає загальним вимогам ст.396 цього Кодексу та доповнена прокурором відповідно до приписів ч.3 ст.403 КПК.

Водночас наведені у запереченнях сторони захисту інші доводи, які не були предметом розгляду судом першої інстанції чи були ним відкинуті, не є предметом апеляційного розгляду відповідно до приписів ч.1 ст.404 КПК.

За таких обставин колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо недотримання судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п.3 ч.1 ст.409, ч.1 ст.412 КПК, є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга, з доповненнями, прокурора ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а ухвалаЖовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2023 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000228 від 22.03.2021 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст. 366 КК, підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, з поверненням обвинувального акту до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст.314-315 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 409, 412 та 418, 419 КПК, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу, з доповненнями, прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2023 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000228 від 22.03.2021 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.28 ч.1 ст.366КК -скасувати та повернути обвинувальний акт до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст.314-315 КПК.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4