Справа № 155/1129/20
Провадження № 1-кп/162/17/2023
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про продовження строку запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

09 жовтня 2023 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в колегіальному складі:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в режимі відеоконференції клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника ОСОБА_7 про зменшення розміру застави в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000146 від 05.05.2019 стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бедевля Тячівського району Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 , з повною загальною освітою, громадянина України, непрацюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Любешівським районним судом Волинської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Перед початком судового засідання прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 подав до суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 . Клопотання умотивоване тим, що на теперішній час не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 може: переховуватися від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 185 КК України, оскільки у разі доведення його вини судом, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна; незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. На думку прокурора, обвинувачений є суспільно небезпечною особою, раніше притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, намагається будь-яким способом уникнути кримінальної відповідальності, заперечуючи причетність до інкримінованого кримінального правопорушення, не зважаючи на наявність доказів у матеріалах кримінального провадження. Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, прокурор просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 строком на 60 (шістдесят) днів.

Перед початком судового засідання захисник ОСОБА_7 подав до суду клопотання про зменшення розміру застави. Своє клопотання мотивує тим, що за весь час тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 його сім`я та батьки намагались зібрати необхідну суму коштів для внесення застави з тією метою, щоб на час розгляду кримінального провадження в суді і постановлення вироку при умові обов`язкового виконання обвинуваченим ОСОБА_8 всіх вимог та визначених судом обов`язків, обвинувачений мав реальну можливість, в тому числі, надати вкрай необхідну допомогу батькам, своїй дружині та неповнолітній дитині. Однак сума застави, визначена ухвалою Любешівського районного суду від 13.07.2022, з огляду на матеріальний стан обвинуваченого та членів його сім`ї є несправедливою та неможливою для виконання внаслідок надто високого розміру застави. Окрім того, звертає увагу, що ОСОБА_8 без доведення вини у вчиненому злочині тривалий час утримується під вартою, стороною обвинувачення не доведено в належний спосіб належними і допустимими доказами причетність обвинуваченого ОСОБА_8 до інкримінованого йому злочину та наявність і підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Звертає увагу на те, що під час судового розгляду кримінального провадження обвинуваченого змінився сімейний стан, він одружився з ОСОБА_10 , з якою проживав з 2018 року, визнав батьківство за своєю дитиною, яка на теперішній час перебуває на його утриманні. На підставі викладеного, просить зменшити розмір застави з трьохсот до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з виконанням обвинуваченим ОСОБА_8 покладених судом обов`язків.

Прокурор підтримав своє клопотання, з мотивів у ньому наведених, та просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому. Разом з тим, клопотання захисника про зменшення розміру застави вважав передчасним.

Представник потерпілих у судовому засіданні підтримав позицію прокурора.

Захисник в судовому засіданні підтримав своє клопотання та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Обвинувачений ОСОБА_8 просив задовольнити клопотання захисника, зменшити йому розмір альтернативного запобіжного заходу застави до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Просив врахувати, що він тривалий час утримується під вартою, не має змоги утримувати свою дитину.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження та клопотання, суд доходить такого висновку.

Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 23.08.2023 - строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 продовжено на 60 (шістдесят) днів, тобто до 21.10.2023 включно, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 780 000 (сімсот вісімдесят тисяч) гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати чи обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу і відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України не може бути застосовано, окрім як до раніше несудимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд вважає, що в судовому засіданні та в клопотанні прокурором доведено наявність на теперішній час ризиків, визначених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не змінились, а продовжують існувати на теперішній час.

Прокурором обґрунтовано звернуто увагу, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

Обвинувачений є особою молодого віку, однак суспільно корисною діяльністю не займається, не має постійного джерела доходів та стабільного заробітку, проживає та зареєстрований неподалік державного кордону з Республікою Румунія, з огляду на тяжкість інкримінованого йому злочину, наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може; переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які ще не допитувались судом; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також не буде дотримуватися покладених на нього процесуальних обов`язків у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі.

Зазначені вище ризики неодноразово були встановлені ухвалами місцевих судів в цьому кримінальному провадженні, на думку суду, вони залишаються й на теперішній час.

При цьому, запобігти зазначеним ризикам, на думку суду, не можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Таким чином, оскільки, на думку суду, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, тому клопотання прокурора необхідно задовольнити та продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

Що стосується застосованого до обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 780000 (сімсот вісімдесят тисяч) гривень, на що звертає увагу захисник, суд доходить такого висновку.

Згідно з ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , його матеріальний стан на даний час, перебування на утриманні малолітньої дитини та дружини, та беручи до уваги тривалий час перебування обвинуваченого під вартою (більше трьох років), впродовж якого останнім не внесено застави у розмірі, визначеному ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 13.07.2022, що свідчить про його непомірність для обвинуваченого.

Виходячи з мети інституту застави, яка відповідно до норм ст. 182, 183 КПК України та практики Європейського суду з прав людини не є гарантуванням відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім гарантією забезпечення явки особи у судове засідання, суд доходить висновку про можливість за вказаних обставин зменшення розміру застави в межах, визначених п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, в розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 268 400,00 грн. Такий розмір застави із покладенням обов`язків, які передбачені ст. 194 КПК України, на думку суду, буде достатнім стримуючим засобом та перебуватиме у справедливому співвідношенні із даними про особу обвинуваченого, його матеріальним становищем, конкретними обставинами даного кримінального провадження.

З огляду на вказане, клопотання прокурора та захисника, кожне зокрема, підлягають частковому задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись статтями 183, 199, 372, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Клопотання захисника ОСОБА_7 про зменшення розміру застави задовольнити частково.

Застосований стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 (шістдесят) днів, до 07 грудня 2023 року включно.

На підставі вимог ч. 5 ст. 182 КПК України визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_8 , обов`язків - 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 268 400,00 (двісті шістдесят вісім тисяч чотириста) гривень.

У випадку застосування застави відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 такі обов`язки:

- прибувати до суду на першу вимогу;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому зареєстрований та проживає обвинувачений, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або перебування;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти), інші документи для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному ухвалою про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заставу в розмірі 268 400,00 (двісті шістдесят вісім тисяч чотириста) гривень внести на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області: , депозитний рахунок № UA0002504, банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, та надати документ, що це підтверджує суду.

У разі внесення застави звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 з-під варти.

З моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, та зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, визначені в цій ухвалі.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою у той же строк з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору, скерувати для відома та виконання в Державну установу «Луцький слідчий ізолятор».

Дата проголошення повного тексту ухвали суду - 12.10.2023.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3