ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5496/23
Провадження № 1-кс/210/2747/23
У Х В А Л А

іменем України

16 листопада 2023 року

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУ Національної поліції Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , погодженого керівником Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_8 ,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № у кримінальному провадженні за №0001103 від 09 жовтня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Олександрівка, Ростовської області, рф, громадянина України, із середньо-технічною освітою,одруженого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей або осіб похилого віку не має, працевлаштованого на посаді машиніста екскаватору в ТОВ «СТРОЙ ЮА», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває в ІТТ №2 ГУ НП в Дніпропетровській області, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул.. Першотравнева, 14, раніше не судимий.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 з 2016 року працює на посаді машиніста екскаватору у ТОВ «СТРОЙ ЮА», одним із керівників якого є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час трудових відносин у ОСОБА_5 з ОСОБА_9 склались неприязні стосунки з приводу депреміювання останньою ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , приблизно у 2015 році (більш точного часу та місця в ході досудового розслідування не встановлено) знайшов споряджений корпус ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1, реалізуючи раптово виниклий умисел на придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, залишив собі зазначені гранату та запал, тим самим незаконно їх придбав. Після чого, ОСОБА_5 знайдену вищезазначену гранату переніс і весь час зберігав за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Приблизно в жовтні 2023 року, у ОСОБА_5 , на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків, з метою помсти, виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_9 .

Реалізуючи злочинний умисел на заподіяння смерті людині, 09.10.2023, приблизно о 04.30 годин, ОСОБА_5 на власному автомобілі марки «РЕНО», моделі «КЕНГО», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , до салону якого поклав раніше придбану гранату Ф-1, приїхав на АДРЕСА_2 проживає ОСОБА_9 .

Того ж дня, приблизно о 04.55 години, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_9 способом, небезпечним для життя багатьох осіб, усвідомлюючи, що він знаходиться в громадському місці, в житловому секторі, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій та маючи можливість передбачити їх суспільно-небезпечні наслідки, достовірно знаючи, що вищевказана бойова граната Ф-1 відноситься до категорії бойових припасів з максимальною дистанцією ураження осколками 200 м, утримуючи її спусковий важіль та стиснувши запобіжну чеку, витягнув її за кільце із запалу, затиснув приведену у бойову готовність гранату між стулками двостворчатих металевих воріт паркану будинку АДРЕСА_2 , після чого на вказаному автомобілі залишив місце вчинення злочину.

Того ж дня, приблизно о 05.50 годин, ОСОБА_9 , з метою виїхати на власному автомобілі з території будинку АДРЕСА_2 , вийняла металевий засов та відчинила ліву створу двостворчатих металевих воріт, внаслідок чого раніше закладена ОСОБА_5 граната Ф-1 впала не землю, здетонувала та стався вибух. Однак, ОСОБА_9 встигла впасти на землю та внаслідок вибуху гранати їй спричинено тілесні ушкодження у виглядівогнепальних осколкових поранень передньої черевної стінки, обох гомілок та лівого стегна зі сторонніми тілами в м`яких тканинах, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 злочинний умисел на заподіяння смерті ОСОБА_9 способом, небезпечним для життя багатьох осіб, не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.5 ч. 2 ст. 115 КК України за ознаками закінченого замаху на вбивство, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого способом, небезпечним для життя багатьох осіб, не доведеного до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Крім того, ОСОБА_5 , приблизно у 2015 році (більш точного часу та місця в ході досудового розслідування не встановлено) знайшов споряджений корпус ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1, та реалізуючи раптово виниклий умисел на придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу(Положення про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. №576, з наступними змінами), Інструкція «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. №622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 р. №292), залишив собі зазначену гранату, тим самим незаконно їх придбав. Після чого, ОСОБА_5 знайдену вищезазначену гранату Ф-1 переніс і весь час зберігав за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,без передбаченого законом дозволу.

09.10.2023, приблизно о 04.30 годин, ОСОБА_5 на власному автомобілі марки «РЕНО», моделі «КЕНГО», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , привіз раніше придбану гранату Ф-1 навул. Чайковського в Металургійному районі м. Кривого Рогу, де вчинив замах на вбивство ОСОБА_9 способом, небезпечним для життя багатьох осіб, шляхом підриву гранати на території будинку АДРЕСА_2 , де остання проживає.

Вилучені уламки 09.10.2023 на території будинку АДРЕСА_2 є частинами (залишками) бойового припасу промислово виготовленої ручної осколкової оборонної гранати Ф-1.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за ознаками придбання, носіння, зберігання бойового припасу без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_5 , приблизно у 2015 році (більш точного часу та місця в ході досудового розслідування не встановлено) знайшов споряджені корпуси ручних осколкових гранат РГД5, споряджений корпус ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1 та три уніфіковані запали ручних гранат модернізованого типу УЗРГМ, які є вибуховими речовинами та вибуховими пристроями, усвідомлюючи заборону їх вільного обігу, відсутність у нього передбаченого законом дозволу на їх придбання, зберігання та носіння (Положення про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. №576, з наступними змінами), Інструкція «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. №622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 р. №292), залишив собі зазначені гранати та запали, тим самим незаконно їх придбав. Після чого, ОСОБА_5 знайдені вищезазначені гранати та запали переніс і весь час зберігав за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу.

14.11.2023, у період часу з 11.44 год. до 13:13 год., під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого суді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.10.2023, у житловому та господарчому приміщеннях будинку АДРЕСА_1 , у ОСОБА_5 працівниками поліції виявлено та вилучено два споряджені корпуси ручних осколкових гранат РГД5, споряджений корпус ручної осколкової, оборонної гранати Ф-1 та три уніфіковані запали ручних гранат модернізованого типу УЗРГМ, які є вибуховими речовинами та вибуховими пристроями, та останній їх зберігав без передбаченого законом дозволу.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за ознаками придбання, носіння, зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

У зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, таких як переховування від слідчого, прокуратури та суду, незаконний вплив на свідків, інших учасників провадження, вчинення інших кримінальних правопорушень, слідчий клопотав про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюстроком на 60 (шістдесят) днів до підозрюваного ОСОБА_5 .

В судовому засіданні слідчий та прокурор, кожен окремо клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисники, кожен окремо, під час обговорення клопотання заперечували проти його задоволення, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Зазначили, що ОСОБА_5 має поганий стан здоров`я, потребує медичного нагляду, має міцні соціальні зв`язки, раніше проходив військову службу під час АТО/ООС, за що має відзнаки, не намагався зникнути після скоєння злочину ходив на роботу, жив за місцем проживання, тощо.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступних висновків.

Так, матеріалами клопотання встановлено, що дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.5 ч.2 ст. 115 КК України, за ознаками закінченого замаху на вбивство, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого способом, небезпечним для життя багатьох осіб, не доведеного до кінця з причин, що не залежали від його волі та за ч. 1 ст. 263 КК України за ознаками придбання, носіння, зберігання вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

15.11.2023 року ОСОБА_5 на підставі зібраних доказів у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст. 15, п.5 ч.2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Підставами для пред`явлення підозри ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення є наявність достатніх доказів зібраних в ході досудового розслідування, а саме:Протокол огляду місця події від 09.10.2023.

1.Показання потерпілої ОСОБА_9 від 09.10.2023.

2.Показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

3.Висновок експерта №1676/114 від 18.10.2023 року.

4.Протокол огляду місцевості від 19.10.2023.

5.Висновок експерта №СЕ-19/104-23/35928 ВТХ від 26.10.2023.

6.Протоколи огляду речей - відеозаписів із камер відеоспостереження;

7.Протоколи слідчих експериментів із використанням автомобілю марки «РЕНО», моделі «КЕНГО».

8.Протоколи обшуків від 14.11.2023.

9.Протокол слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 .

10.Іншими документами та речовими доказами.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя доходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може застосовуватись до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором в судовому засіданні були обґрунтовані та доведені наступні ризики:

1.Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Даний ризик підтверджується тим, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення в сфері проти життя та здоров`я особи, яке згідно ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, санкція якого передбачає виключно позбавлення волі на строк від 10 до 15років, або довічне позбавлення волі, що, на переконання суду, максимально збільшує ризик втечі підозрюваного у побоюванні про можливе призначення такого значного покарання в разі визнання його винним. Отже, такий ризик можливо відвернути лише взявши особу під варту. В свою чергу втеча підозрюваного ОСОБА_5 зашкодить суспільному інтересу, що полягає у найскорішому розслідуванню всіх обставин кримінального провадження та подальшому його судовому розгляді згідно розумних строків КПК.

2.Незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Зазначений ризик підтверджується тим, що підозрюваний фактично володіє інформацією щодо зібраних доказів, здобутих в ході досудового розслідування, перебуваючи на свободі, усвідомлюючи тяжкість покарання, матиме змогу незаконно впливати на потерпілу, здійснювати тиск на свідків, експертів, які викривають його як особу, що вчинила злочин.

3.Вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначений ризик підтверджується тим, що вже після вчинення замаху на вбивство, підозрюваний ОСОБА_5 продовжував зберігати вдома виявлені під час проведення обшуку бойові припаси гранати та запали до них, що свідчить про можливе вчинення ним повторних злочинів.

При цьому суд критично оцінює підстави, наведені стороною захисту для обрання відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, вважаючи, що хоча вказані підстави дійсно мають місце в той чи іншій мірі, їх наявність є явно недостатньою для відвернення виявлених та доведених в судовому засіданні процесуальних ризиків з наступних підстав:

Так, суд не заперечує той факт, що ОСОБА_5 дійсно після скоєння інкримінованого йому діяння не зник, продовжував ходити на роботу та проживати вдома. Однак суд оцінює таку його поведінку як один із засобів уникнути підозр у вчиненні злочину, скоєного в умовах неочевидності, оскільки вважає, що зникнення одразу після вчинення такого злочину одного з колег потерпілої, з яким у неї в недавньому минулому був конфлікт, безумовно привернуло б максимальну увагу правоохоронних органів та обов`язково потягло б за собою негайну його перевірку у причетності до даного злочину.

Суд також не заперечує факт участі підозрюваного в АТО/ООС та наявність у нього грамот від командування. Водночас, суд приймає до уваги, що спосіб скоєння злочину пов`язаний саме з застосування знань, засобів та методів ураження противника в умовах бойових дій та вчинення диверсійних заходів, вочевидь, отриманих підозрюваним саме під час АТО/ООС з застосуванням придбаних (поза розумними сумнівами) там же боєприпасами бойовими гранатами та запалами до них.

Крім того, суд також враховує надзвичайну небезпеку (не тільки суспільну, а й фізичну) способу вчинення даного діяння, яка пов`язана не тільки з загрозою життю безпосередньо потерпілої, а з великою долею вірогідності могла потягнути за собою загибель чи спричинення шкоди здоров`я невизначено великому колу осіб, що з великою долею вірогідності могли знаходитися поруч під час вибуху, оскільки подія відбувалася у населеному пункті, на вулиці, в місці масової забудівлі житлових будинків.

Крім того, суд оцінює також невибірковість даного способу вчинення злочину, оскільки вибух гранати з великою долею вірогідності міг статися під час відкриття воріт будь-якою сторонньою особою будь-ким з членів сім`ї потерплої, випадковими перехожими, дітьми, листоношею, під дією вітру, домашніх тварин, тощо.

Крім того, оцінюючи стан здоров`я підозрюваного, судом досліджено надану захистом виписку з історії хвороби підозрюваного. При цьому, суд зазначає, що, не будучи спеціалістом в області медицини, суд не може безумовно зробити висновок про неможливість перебування підозрюваного під вартою в умовах установи виконання покарань. Водночас, в розділі «Рекомендації» вказаної виписки не зазначено про необхідність термінового вжиття будь-яких суттєвих медичних засобів оперативного лікування, негайної госпіталізації, тощо. З вказаного суд робить висновок, що наданими документами про стан здоров`я не доводиться неможливість перебування підозрюваного під вартою.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до oc2.nsf/link1/an_1357/ed_2012_07_05/pravo1/T124651.html?pravo=1#1357" title="Кримінальний процесуальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 4651-VI від 13.04.2012">ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію , майновий стан; наявність судимостей.

Слідчий суддя вважає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення даних злочинів, повністю підтверджується обґрунтованою підозрою у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень та наявними у провадженні доказами, зазначеними безпосередньо у клопотанні та дослідженими під час судового засідання.

Відтак, суд доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не виправдовує себе та не може забезпечити цілей кримінального провадження, та не зможе запобігти встановленим судом ризикам, а отже клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При цьому, слідчий суддя доходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави у відповідності до п. 1,2 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, небезпечного для життя або здоров`я особи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182 - 184, 193, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУ Національної поліції Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , погодженого керівником Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному №0001103 від 09 жовтня 2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати у кримінальному провадженні №0001103від 09.10.2023 року до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 15.01.2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів, тобто до 15 січня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1