Справа 556/2024/23
Номер провадження 1-кс/556/543/2023
У Х В А Л А

Іменем України

про відмову у накладенні арешту на майно

04.10.2023 року.

Слідчий суддя Володимирецького районного суду Рівненської області - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Володимирець клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Вараського ВП ГУНП України в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ відділення поліції №1 Вараського ВП ГУНП України в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, яке погоджене прокурором Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що відділенням поліції №1 Вараського ВП ГУНП України в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000117 від 06.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 4 ст. 246 КК України.

В ході досудового розслідування даного провадження виникла необхідність арешту речових доказів, а саме: дванадцяти колод сироростучих дерев породи сосна, різних діаметрів, довжиною по 3,5 м. кожна; мотоцикла чорного кольору марки «LIFAN» без реєстраційного номеру, з номером рами НОМЕР_1 ; чотирьох зрізів з комлевих частин дерев породи сосна, які позначено літерами «К», чотирьох зрізів з пнів дерев породи сосна, які позначено літерами «П».

З метою збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, просить клопотання задовольнити.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд клопотання у їх відсутності, клопотання підтримують повністю.

Вказане в клопотанні майно вилучено під час огляду місця події, у відсутності власників та володільців майна

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Дослідивши надані матеріали клопотання про арешт майна, слідчий суддя дійшов висновку, що воно не підлягає до задоволення з наступних підстав.

28.09.2023, о 20:53 год. до ВП №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення майстра лісу Красносільського лісництва філії «Рафалівське лісове господарство» ДП «Ліси України» про те, що в лісовому масиві, поблизу с. Зелене Вараського району Рівненської області було виявлено незаконну порубку чотирьох сироростучих дерев породи сосна.

29.09.2023 було проведено огляд місця події. В ході огляду місця події, в лісовому масиві, поблизу с. Зелене Вараського району Рівненської області, з наступними географічними координатами: 51.5364843, 26.0936458 виявлено дванадцять свіжозрізаних колоди сироростучих дерев, породи сосна, різних діаметрів, довжиною по 3,5 м., кожна. На вказаній деревині відсутні бирки про її походження. З комлевих частин вказаних колод було зроблено чотири зрізи, які позначено літерами «К». Поруч з вказаними колодами було виявлено чотири свіжозрізаних сироростучих пеньки дерев породи сосна, з яких було зроблено чотири зрізи, які позначено літерами «П». Також на місці незаконної порубки виявлено мотоцикл, чорного кольору, марки «LIFAN» без реєстраційного номеру, з номером рами НОМЕР_1 .

02.10.2023 дванадцять колод сироростучих дерев породи сосна, різних діаметрів, довжиною по 3,5 м. кожна; мотоцикл чорного кольору марки «LIFAN» без реєстраційного номеру, з номером рами НОМЕР_1 ; чотири зрізи з комлевих частин дерев породи сосна, які позначено літерами «К», чотири зрізи з пнів дерев породи сосна, які позначено літерами «П» визнано та прилучено до матеріалів кримінального провадження як речові докази. (постанова слідчого СВ відділення поліції №1 Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 02.10.2023).

До матеріалів клопотання долучено Відомості внесені 06.04.2023 до ЄРДР за №0000117 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 4 ст. 246 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п.1,п.2 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Приписами статей 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

Досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження (пункт 5 частини першої статті 3 Кримінального процесуального кодексу України).

Одним із суб`єктів, які реалізують завдання кримінального судочинства, є слідчий, котрий у своїй професійній діяльності застосовує положення кримінального процесуального законодавства.

Внесення відомостей до ЄРДР визначає момент початку досудового розслідування.

ЄРДР - це створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних, відповідно до якої здійснюються збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, які використовуються для формування звітності та надання інформації про відомості, внесені до ЄРДР.

ЄРДР утворено та ведеться відповідно до вимог КПК України, Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298.

Реєстрація кримінальних правопорушень, осіб, які їх учинили, здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення (стаття 218 КПК України).

У разі виникнення процесуальної необхідності (обрання запобіжного заходу, видання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових) дій тощо) відомості з ЄРДР надаються у вигляді витягу з ЄРДР.

Витяг з ЄРДР - це документ про внесення певних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР або про відсутність таких у ЄРДР, отриманих за параметрами пошуку. Витяги надаються на спеціальних бланках та засвідчуються підписом уповноваженої особи.

За приписами ст.214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України. Здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду). Для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути:1) відібрано пояснення;2) проведено медичне освідування;3) отримано висновок спеціаліста і знято показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису;4) вилучено знаряддя і засоби вчинення кримінального проступку, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку, або які виявлені під час затримання особи, особистого огляду або огляду речей. Така позиція узгоджується з установленою практикою Верховного Суду, відображеною зокрема, у постановах Верховного Суду від 06.10.2020 справа №279/3931/18, від 30.04.2020 справа №640/19897/16-к , від 25.11.2021 справа №159/2202/19.

Загальні положення досудового розслідування визначені главою 19 КПК України.

Відповідно до п. 1 розділу 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.05.2016 за № 680/28810, який прийнято на виконання ч. 2 ст.214 та п. 22 розділуХІ «Перехідні положення» КПК України, з метою забезпечення реєстрації кримінальних правопорушень (проваджень) та обліку прийнятих під час досудового розслідування рішень, осіб, що їх вчинили, до ЄРДР вносяться відомості про: час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, імя, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність тощо.

Розділом 5 (п.п. 13) цього Положення передбачений облік осіб, які вчинили кримінальні правопорушення та які підозрюються у їх вчиненні, який здійснюється Реєстратором шляхом внесення відомостей до Реєстру після: складання повідомлення про підозру (стаття 277 КПК України); вручення (дата та час) повідомлення про підозру (стаття 278 КПК України). Особа, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та стосовно якої під час досудового розслідування прийнято рішення, передбачене пунктами 14, 6 частини першої статті 284 КПК України, виключається із загальної кількості облікованих осіб, які вчинили кримінальне правопорушення. Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність вноситься до Реєстру з урахуванням усіх правопорушень, у вчиненні яких підозрюється особа.

Таким чином, правова кваліфікація кримінального правопорушення при первісному внесенні відомостей до ЄРДР є попередньою. Вона може змінюватися в процесі досудового розслідування і ці відомості також потім вносяться до ЄРДР (із зазначенням статті).

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим були долучені відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 06.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2, ч.4 ст.246 КК України.

Однак до матеріалів клопотання не долучення Відомостей з ЄРДР по факту вчинення кримінального правопорушення, яке мало місце 29 вересня 2023 року в с. Зелене, Вараського району Рівненської області за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст..246 КК України, оскільки такі відомості не були внесені до ЄРДР.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Сторона обвинувачення відповідно до положень статті 93 КПК України здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій.

Одним із видів доказів, які можуть бути використані для доведення факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є речові докази відповідно до положень статті 98 КПК України. До речових доказів згідно із указаною статтею належать також матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди.

Обґрунтованість накладення арешту у справі обумовлюється наявністю підстав для накладення арешту; співвідношенням майна, на яке накладено арешт, з заявленою у клопотанні про його арешт, метою; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди); обґрунтованістю належності майна певній особі; належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про його арешт; розумністю і співмірністю арешту.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

У рішенні Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації» та , від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», суд зазначає, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Європейський Суд з прав людини застосував у своїй практиці, зокрема в рішеннях у справах «Балицький проти України» від 3 листопада 2011 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Шабельник проти України» від 19 лютого 2009 року, різновид доктрини «плодів отруєного дерева»: коли визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші. Таким чином, допустимі самі по собі докази отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

Згідно ч. 3 ст. 214 КПК України, здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до ЄРДР не допускається, а згідно ч. 1 вказаної норми, слідчий після самостійного виявлення ним ознак кримінального правопорушення зобов`язаний був внести відомості до ЄРДР за цими фактами. Цих вимог КПК України, слідчі органи не виконали. За таких обставин слідчий суддя не вбачає правових підстав для арешту вилученого майна, оскільки до клопотання слідчий долучив витяг з ЄРДР, який не стосується вилучених речей і предмету доказування, та не дають слідчому судді підстав для задоволення вищезазначеного клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 214, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

В задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Вараського ВП ГУНП України в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна, яке погоджене прокурором Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000117 від 06.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 4 ст. 246 КК України, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до Рівненського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1