КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/4101/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю:прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 18 травня 2023 року щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, котрий народився у м. Києві, маючого вищу освіту, неодруженого, без офіційного місця роботи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3ст. 15, ч. 2ст. 185 КК України та призначенойому покарання за ч. 3ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,громадянина України, котрий народився у м. Києві, маючого вищу освіту, неодруженого, без офіційного місця роботи, маючого на утриманні малолітнього сина, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3ст. 15, ч. 2ст. 185 КК України та призначенойому покарання за ч. 3ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки. Стягнуто з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь держави по 125 грн з кожного процесуальних витрат на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи. Речові докази, які передані на зберігання представнику ТОВ «Компанія Спецсервіс», залишено ТОВ «Компанія Спецсервіс». Згідно вироку 9 січня 2022 року, приблизно о 13:00, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Пирогівський Шлях, 26а, поблизу СТО, ОСОБА_8 вступив у злочинну змову зі своїм братом ОСОБА_9 з метою вчинення крадіжки металу, що розміщувався на подвір`ї поблизу приміщення СТО, доступ до якого був вільним, та належав ТОВ «Компанія Спецсервіс» (). Перебуваючи за вищевказаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, підійшли до вказаного металу, який знаходився поблизу СТО, доступ до якого був вільним, а саме: «коробка передач КАМАЗ без дільника (б/у), кат. номер НОМЕР_3», вагою 250 кг, вартістю 15500 грн, «маточина заднього колеса в зборі з барабаном КАМАЗ (б/у), кат. номер НОМЕР_2», вагою 75 кг, вартістю 133,33 грн, «балка вісі передньої з поворотними кулаками ГАЗ 3302», вагою 60 кг, вартістю 3450 грн, а всього майна на загальну вартість 20783,33 грн, після чого, за допомогою фізичної сили помістили вказані металеві деталі до багажного відділу автомобіля марки Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 . Не виконавши усіх дій, які ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, а саме не покинувши територію СТО, кримінальне правопорушення не було закінчене з причин, які не залежали від їх волі, оскільки обвинувачені були помічені та зупинені працівником ТОВ «Компанія Спецсервіс» на місці скоєння злочину. Своїм умисними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 намагалися спричинити ТОВ «Компанія Спецсервіс» () майнову шкоду на загальну суму 20783,33 грн. Обвинувачений ОСОБА_8 не погоджуючись із вироком суду подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині кваліфікації дій ОСОБА_8 , визнавши винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі. Вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що його брат ОСОБА_10 не мав наміру вчиняти злочину, а лише допомагав йому, без попередньої змови, участі у вчиненні кримінального правопорушення не брав. Зазначає, що представник потерпілого та свідок ОСОБА_11 не бачили самого моменту вчинення злочину. Слідчий експеримент не свідчить про попередню змову ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Судом першої інстанції порушено норми процесуального права, суд не встановив та не дослідив жодного прямого доказу щодо змови вчинення злочину. При призначенні покарання не взяв до уваги, що ОСОБА_8 визнав свою вину, повернув викрадене майно та не навів мотивів щодо неможливості призначення покарання та звільнення від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком у три роки. Обвинувачений ОСОБА_9 не погоджуючись із вироком суду подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати в частині визнання ОСОБА_9 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України та закрити кримінальне провадження у цій частині. Зазначає, що суд помилково дійшов висновку, що злочин вчинений за попередньою змовою групи осіб. Зазначає, що ОСОБА_12 діяв самостійно. Покази представника потерпілого та свідка ОСОБА_11 не можуть бути доказом вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою. Слідчий експеримент не свідчить про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину. Жодних прямих доказів у безпосередньому вчиненні ОСОБА_13 незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб у сторони обвинувачення та суду немає. Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинувачених, які підтримали апеляційні вимоги, думку прокурора, який заперечував проти їх задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного. Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Згідно із ст. 94 КПК України оцінка доказів є компетенцією суду, який ухвалив вирок, яка має здійснюватись судом за критеріями належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Суд першої інстанції дотримався вказаних вимог, за результатами розгляду прийняв обґрунтоване та вмотивоване рішення. Висновок щодо винуватості ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їм злочину підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_14 , представника потерпілого ОСОБА_15 , даними заяви про вчинення кримінального правопорушення; даними протоколу огляду місця події від 19.01.22р., даними акту інвентаризації ТОВ "Компанія Спецсервіс" від 19.01.22р., висновком експерта № 792 від 22.02.22р. щодо вартості викраденого майна, даними протоколів пред*явлення особи для впізнання від 16.09.22р. за якими представник потерпілого ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_9 та ОСОБА_8 як осіб, які 19 січня 2022 року за адресою: м. Київ, вул. Пирогівський Шлях, 26А поблизу приміщення СТО намагались таємно вкрасти деталі автомобілів та вивантажувала вищевказані деталі з автомобіля Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 ; даними протоколів пред`явлення осіб для впізнання від 24 вересня 2022 року за якими свідок ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_9 та ОСОБА_8 як осіб, які 19 січня 2022 року за адресою: м. Київ, вул. Пирогівський Шлях, 26А поблизу приміщення СТО намагались таємно вкрасти деталі автомобілів та вивантажували вищевказані деталі з автомобіля Volkswagen Caddy, д.н.з. НОМЕР_1 ; даними протоколу огляду відео від 24 вересня 2022 року, а також за результатами перегляду в судовому засіданні відеозапису, зробленого на мобільний телефон свідка ОСОБА_11 за якими близько 13:20 обвинувачені, перебуваючи на території СТО за адресою: м. Київ, вул. Пирогівський Шлях, 26А, разом вивантажують з автомобіля Volkswagen Caddy металеві деталі від автомобілів; данимипротоколу слідчого експерименту від 06 жовтня 2022 року за якими обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на місці події відтворили дії, які вони здійснювали під час вчинення кримінального правопорушення. При цьому обвинувачений ОСОБА_8 хоча й повідомив, що діяв сам, проте не зміг продемонструвати яким чином він самостійно завантажував до свого автомобіля коробку передач від автомобіля КАМАЗ, вагою 250 кг, на запитання слідчого повідомив, що вказану коробку він сам не може підняти; данимипротоколу слідчого експерименту від 07 жовтня 2022 року за якими представник потерпілого ОСОБА_15 та свідок ОСОБА_11 на місці події продемонстрували деталі від автомобілів, які стали предметом крадіжки, відтворили обставини виявлення та затримання обвинувачених. Свідок повідомив, що під час затримання обвинувачені спочатку заперечували факт вчинення крадіжки, наполягаючи, що майно яке знаходиться в автомобілі належить їм. Лише після того як їм не дали можливості виїхати з території СТО, вони вивантажили викрадене. Представник потерпілого вказав, що приїхавши на місце, він побачив, що на номерних знаках автомобіля Volkswagen Caddy було встановлено накладки з метою заміни справжніх номерних знаків, що свідчить про завчасне готування обвинувачених до вчинення правопорушення. Обвинувачні стверджують, що представник потерпілого та свідок ОСОБА_11 не бачили самого моменту вчинення злочину. Разом з тим, представник потерпілого ТОВ «Компанія Спецсервіс» ОСОБА_15 повідомив, що він очолює ТОВ «Компанія Спецсервіс». У січні 2022 року близько 14:00 йому зателефонував співробітник товариства ОСОБА_11 та повідомив, що на території СТО за адресою: Пирогівський шлях, 26А у м. Києві, дві особи завантажили у свій автомобіль майно, а саме деталі до вантажівок, що належать ТОВ «Компанія Спецсервіс». Прибувши на місце події, він побачив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які діставали з автомобіля Volkswagen Caddy майно, яке до цього намагались викрасти, після чого була викликана поліція. Повідомив, що перелік майна та його вартість в обвинувальному акті зазначені правильно. Вказав, що з урахуванням ваги деталей, сам ОСОБА_16 фізично не зміг би його завантажити. Свідок ОСОБА_11 повідомив, що працює логістом в ТОВ «Компанія Спецсервіс». В день вчинення кримінального правопорушення перебував на роботі. Через вікно побачив автомобіль білого кольору та обвинувачених. Він підійшов запитав що вони тут роблять, на що отримав відповідь що вони приїхали на СТО. Заїзд на територію був вільним. На прохання відкрити багажник йому спочатку було відмовлено, у зв`язку з чим він зачинив ворота з метою перешкодити автомобілю обвинувачених виїхати з території СТО. Пізніше обвинувачені відкрили багажник, при цьому повідомили, що деталі від автомобілів, які там знаходяться, належать їм та що вони з ними приїхали. Зрозумівши, що вчиняється крадіжка, він телефоном повідомив про вказані обставини своєму керівнику ОСОБА_15 , після цього була викликана поліція. Вказав, що коробку передач, яку обвинувачені намагались викрасти, неможливо самостійно підняти одній особі через її велику вагу. Обвинувачені суду повідомили іншу версію події. При цьому, зазначили, що крадіжку вчинив ОСОБА_17 , тоді як ОСОБА_18 , будучи необізнаним про злочинні плани брата, просто допоміг вивантажити метал. Проте така позиція обвинувачених не узгоджується з вищенаведеними поясненнями свідка, представника потерпілого та з дослідженими судом матеріалами. До того ж, як повідомив суду представник потерпілого на номерних знаках автомобіля, на якому пересувались обвинувачені, було встановлено накладки з метою маскування справжніх номерних знаків, що є додатковим підтвердженням того, що обвинувачені готувалися до вчинення кримінального правопорушення та заздалегідь домовилися про спільне його вчинення. Вага коробки передач від автомобіля КАМАЗ, яка була предметом крадіжки, складає 250 кг, свідчить про те, що вказана деталь завантажувалась за допомогою фізичної сили обох обвинувачених, оскільки один ОСОБА_8 не зміг її підняти. Вирок суду є вмотивованим, містить посилання на досліджені судом докази, яким надано правильну оцінку. При призначенні обвинуваченим покарання суд першої інстанції обставин, що пом`якшують покарання не встановив. Судом враховано, що обвинувачені на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебувають, за місцем проживання скарг не надходило, в силу вимог ст. 89 КК України хоча й не мають судимостей, проте раніше неодноразово притягувались до кримінальної відповідальності. Також суд зваживна відношення обвинувачених до вчиненого: обвинувачений ОСОБА_19 свою вину визнав лише частково, обвинувачений ОСОБА_9 вину не визнав, стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_9 , а також наявність у нього на утриманні малолітнього сина. Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. У відповідності до ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Оскільки кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, а призначене покарання узгоджується зст.ст.50, 65 КК України, апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а вирок суду- без змін. Керуючись ст.ст.404, 405 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 18 травня 2023 року щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

___________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4