єдиний унікальний номер справи 531/709/23
номер провадження 1-кп/531/120/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Абрамівка Машівського району Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта професійно-технічна, не працюючого, не військовозобов`язаного, не депутата, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-26 червня 2013 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 296 КК України, з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до чотирьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки;

-25 лютого 2015 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 194 КК України, з застосуванням ч. 1 ст. 70 та ч. 1 ст. 71 КК України, до десяти років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

-16 червня 2015 року ухвалою Апеляційного суду Полтавської області вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 25 лютого 2015 року в частині засудження за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України скасовано та кримінальне провадження в цій частині закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, визнано засудженим за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 194 КК України, з застосуванням ч. 1 ст. 70 та ч. 1 ст. 71 КК України, до десяти років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

-02 квітня 2021 року на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 25 березня 2021 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк шість місяців два дні;

-26 вересня 2022 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень, штраф сплачено 03 жовтня 2022 року;

-27 жовтня 2022 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на три роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради Національної безпеки та оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на території України введено воєнний стан, який діє і на даний час.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він в ніч на 04 лютого 2023 року, перебуваючи у приміщенні квартири знайомого ОСОБА_6 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , спільно із іншими знайомими, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відпочивали та вживали алкогольні напої. В цей же день, близько 04 години 00 хвилин, в ході спільного відпочинку в помешканні за вище вказаною адресою, ОСОБА_4 спровокував сварку із ОСОБА_9 , яка ґрунтувалась на бажанні ОСОБА_4 реалізувати мобільний телефон ОСОБА_9 марки «Xiaomi Redmi Note 9», а отримані кошти витратити на відпочинок, від пропозиції якого ОСОБА_9 категорично відмовився та прохав отримати власний телефон назад.

В подальшому, ОСОБА_4 , задля реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на вчинення розбійного нападу, та, як наслідок, заволодіння чужим майном, всупереч волі потерпілого, із застосуванням насильства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в присутності вище вказаних свідків, вивів ОСОБА_9 в коридор квартири та розпочав наносити останньому численні тілесні ушкодження кулаками правої та лівої руки в обличчя, голову та тулуб, внаслідок чого ОСОБА_9 впав на підлогу, а ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, не зупиняючись, продовжував наносити ОСОБА_9 удари ногами та кулаками обох рук по тулубу, голові, верхніх та нижніх кінцівках.

Внаслідок вище вказаних дій ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №45 від 07 лютого 2023 року, потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді: 1) закритого перелому 10-го ребра по пахвовій лінії ліворуч, який утворився від дії тупого предмета з обмеженою діючою травмуючою поверхнею, можливо в час та при обставинах, викладених в постанові слідчого, та на які вказує підекспертний, і який кваліфікується як ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я; 2) закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, синця побіля правого ока з крововиливом в білкову оболонку, синця побіля лівого ока, садна в скроневій ділянці ліворуч та забою м`яких тканин правої скроневої ділянки голови з внутрішкірними крововиливами, які утворилися від дії тупого (тупих) предмета (предметів), з обмеженою діючою травмуючою поверхнею, можливо в час та при обставинах, викладених в постанові слідчого, та на які вказує підекспертний, і які кваліфікуються тільки в сукупності як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Далі, ОСОБА_4 , після спричинення насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , таким чином подавивши волю останнього до опору, безперешкодно заволодів належним йому мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi Note 9», вартість якого, згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи №943 від 23 лютого 2023 року, складає 4762,50 грн., а останнього вигнав з вище вказаного помешкання.

В подальшому, ОСОБА_4 вище вказаним здобутим злочинним шляхом майном розпорядився на власний розсуд в повному обсязі, а саме реалізував до ломбарду, а отримані кошти витратив для власних потреб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що телефон у потерпілого не забирав і між ними відбулася бійка. В той день, 03 лютого 2023 року, від мав зутрічати ОСОБА_6 з м. Полтави. Прийшов додому останнього, де заснув. Коли ОСОБА_6 прийшов додому, то приніс уколи з «сіллю». Також вони вживали горілку разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Пізніше подзвонив ОСОБА_9 та попросився прийти до них. Коли він прийшов, то приніс із собою горілку та якісь «колеса». «Сіль» вживали обвинувачений, потерпілий та ОСОБА_6 , коноплю курили всі. Під час відпочинку, слухали музику з телефона потерпілого. Обвинувачений запропонував потерпілому здати на ранок телефон до ломбарду, щоб придбати ще наркотиків, останній чи відмовився, чи ні - не було зрозуміло. ОСОБА_9 взяв свій телефон, щось на ньому поклацав та віддав знову обвинуваченому. Пізніше, між обвинуваченим та потерпіли відбулася сварка з бійкою через дівчину обвинуваченого на ім`я ОСОБА_10 . Бійка почалася в кімнаті, де були лише обвинувачений та потерпілий, як вони опинились вдвох у кімнаті, обвинувачений не пам`ятає. Обвинувачений вдарив потерпілого руками (кулаками) кілька разів - 5-7 разів, бив - куди попадав (обличчя, тулуб). Чи наносив удари в область ребер потерпілому, він точно не пам`ятає. Можливо бив потерпілого і ногами, але точно не пам`ятає. ОСОБА_7 розбороняв їх, після чого вони вдвох відвели ОСОБА_9 до ванної умитися, оскільки у нього була кров на обличчі - був розбитий ніс. У ванній кімнаті можливо дав потерпілому ще ляпас або штовхнув і можливо в цей час він об щось вдарився. Після цього обвинувачений пішов на кухню. Коли пішов потерпілий не знає. Чи хтось із присутніх вказував ОСОБА_9 щоб він залишив квартиру не знає. Телефон останній залишив. Після того, як пішов потерпілий, приблизно за 30-60 хвилин пішов і ОСОБА_7 . В квартирі залишились обвинувачений, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . На ранок обвинувачений забрав телефон, що бачили ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , однак не заперечували йому. Телефон обвинувачений вирішив здати в ломбард в м. Полтава. Їхали у Полтаву разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , однак телефон відвозив у ломбард один на паспорт друга ОСОБА_11 , отримавши за телефон близько 3000 грн. Кошти витратив на власні потреби. Sim-картку, напевно, викинув, точно не пам`ятає. Раніше бійок з потерпілим не було. Останній раз обвинувачений бачив його 07 лютого 2023 року. При зустрічі потерпілий про телефон нічого не запитував.

Потерпілий ОСОБА_9 помер.

Допитана в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту ОСОБА_12 пояснила, що обвинувачений є її сином. З 3,5 років його виховувала бабуся. Стосунки у неї із сином нормальні. Про події, що сталися, вона дізналась вже коли сина направили до СІЗО. Подзвонила ОСОБА_10 , яка повідомила, що на місці події була ОСОБА_8 . Остання в телефонному режимі повідомила наступне: бійка відбулася через ОСОБА_10 ; здати телефон запропонував сам потерпілий; після того, як потерпілий пішов з місця події, то телефон ще залишався; телефон у ломбард у Полтаву відвозили її син разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Особисто свідка ОСОБА_8 не знає і не бачила. Також, свідок знала, що у її сина наркотична залежність та він спілкується із такими ж як і він наркоманами.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 знає давно. Потерпілого ОСОБА_9 бачив уперше. В ніч на 04 лютого 2023 року вдома у свідка відпочивали: він, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .. Потім прийшов потерпілий. Спочатку свідок зазначив, що вживали тільки алкоголь і наркотиків не було, але пізніше додав, що саме потерпілий приніс коноплю, яку курили всі. У якийсь час обвинувачений попросив у потерпілого телефон, щоб послухати музику. Пізніше ОСОБА_9 напився та заснув. Коли він проснувся, то вони разом з ОСОБА_4 з`ясовували стосунки щодо дівчини обвинуваченого ОСОБА_10 - через ревнощі. Конфлікт відбувався близько опівночі. Обвинувачений побив потерпілого. Саму бійку свідок не бачив, оскільки перебував у кухні, де також перебували й інші, а бійка була в коридорі. Чув лише якісь звуки, але які саме не пам`ятає. Телефон ОСОБА_4 у ОСОБА_9 не вимагав. В коридор свідок під час конфлікту не виходив. Пізніше бачив у потерпілого синець на обличчі, де саме не пам`ятає. Чи була у нього кров - не пам`ятає. Конфлікт тривав приблизно 10 хвилин, але точно свідок не пам`ятає. Чи були у обвинуваченого тілесні ушкодження після конфлікту свідок не пам`ятає. Телефон у потерпілого був сенсорний, але колір та модель свідок не пам`ятає. Розмов про продаж телефону не чув. Коли ОСОБА_9 пішов, то телефон залишився. Чи вертався він за телефоном - не пам`ятає. На конфлікт між обвинуваченим та потерпілим виходив ОСОБА_7 . Після конфлікту ще відпочивали до однієї години, після чого залишилися свідок та обвинувачений, який пішов вже зранку. Чи збирався ОСОБА_4 кудись їхати, свідок не знає. Чи бачив свідок коли пішов обвинувачений свідок не пам`ятає. Куди подівся телефон - не знає. Огляд ванної кімнати працівниками поліції проводився в присутності свідка, після чого він підписував якісь протоколи. В результаті огляду ванної кімнати було вилучено рушник, на якому були сліди крові. На запитання прокурора пояснив, що в коридорі немає місця для того, щоб бити ногами в голову.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона знайома і з обвинуваченим, і з потерпілим. Прийшла свідок до помешкання ОСОБА_6 вперше 04 лютого 2023 року приблизно о 17 годині на запрошення ОСОБА_10. ОСОБА_4 провів останню додому приблизно о 21 годині. Сама свідок також відлучалась у лікарню близько 19 години. Близько 22 години на вулиці вона зустріла ОСОБА_6 та знов пішла у його квартиру. В квартирі перебували: вона, обвинувачений, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Близько опівночі прийшов ОСОБА_9 , він прийшов сам, його ніхто не запрошував. Чи приносив потерпілий щось із собою свідок не бачила. ОСОБА_9 , пропонував телефон ОСОБА_4 щоб послухати музику. Бачила як телефон лежав на столі та всі слухали музику під час відпочинку. Вживали горілку, а хлопці також курили коноплю. Скільки було часу, коли між обвинуваченим та потерпілим розпочався конфлікт та скільки по часу він тривав, свідок не знає. Конфлікт відбувався в коридорі. Свідок у цей час разом зі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували у кухні. Обвинувачений заходив в кухню, а потім знов виходив до ОСОБА_9 , і вже за другим разом ОСОБА_7 їх розбороняв. Потерпілий говорив, що бійка була за телефон, хоча насправді через дівчину. Розмови між обвинуваченим та потерпілим свідок не чула. Чула, як потерпілий під час бійки кричав: «Не бий!». Після конфлікту бачила у ОСОБА_9 синці під очима, крові не було. В приміщенні, де був конфлікт, була якась ковдра. У ванній кімнаті свідок бачила кров на стінах. Після бійки потерпілий, приблизно о 3 чи 4 годині ранку пішов додому. Пішов сам - його ніхто не виганяв. Телефон потерпілого був у червоному чохлі, марку свідок не знає. Коли ОСОБА_9 уходив, то телефон не забирав та не питав про нього. Коли він виходив, то свідок чула, як сам потерпілий щось говорив про ломбард ОСОБА_4 . В цей же час свідок чула, як обвинувачений погрожував ОСОБА_9 розправою та казав, щоб він сказав, що телефон загубив, а сам телефон ОСОБА_4 сказав, що залишає собі. Коли свідок виходила з квартири, то телефон ще залишався. Протокол допиту перед підписом свідок читала. Під час проведення слідчого експерименту працівник поліції на прізвище ОСОБА_14 давав свідку та ще двом особам (чоловіку та жінці) по 50 грн. Під час слідчого експерименту були присутні поняті, однак свідок їх не знає. У Полтаву на ранок наступного дня свідок не їздила. Гроші ОСОБА_14 давав свідку наодинці після завершення слідчого експерименту. Працівник поліції свідку не погрожував.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_4 він в дружніх стосунках. Потерпілого ОСОБА_9 до подій тієї ночі взагалі не знає. Увечері 04 лютого 2023 року свідок перебував вдома та йому зателефонував обвинувачений і запросив у гості до ОСОБА_6 . Коли свідок прийшов за запрошенням близько опівночі, то приніс із собою близько пляшки горілки та закуску. В приміщенні квартири ОСОБА_6 перебували: свідок, ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Окрім алкоголю вживали ще коноплю. Між обвинуваченим та потерпілим виник конфлікт через дівчину ОСОБА_16 , про що останній і висловлював погрози потерпілому. Початок конфлікту був у коридорі, де було темно. Обвинувачений бив ОСОБА_9 руками в голову та ногами по корпусу. Скільки ОСОБА_4 наніс ударів потерпілому свідок точно сказати не може, оскільки в коридорі було темно. Бачив кров у потерпілого з носа, розсічень не було. Потім ОСОБА_9 умивався у ванній кімнаті, де обвинувачений пару раз вдарив його долонею. Конфлікт тривав кілька хвилин. У квартирі були сліди крові. Тієї ночі було два телефони, один - свідка, а інший - потерпілого. При свідкові ОСОБА_4 телефон потерпілого не брав. Потерпілому з приводу телефону ніхто не погрожував. Після того, як ОСОБА_9 пішов, то свідок пішов приблизно за 15-20 хвилин. Свідок чув, що хтось говорив про ломбард, але хто вів про це розмову він не пам`ятає. На думку свідка, потерпілий, скоріш за все, забув телефон. Також, свідок повідомив, що брав участь у слідчому експерименті, під час якого все розповів та підписав протокол. Працівники поліції свідку ніяких грошей не давали.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю потерпілого. Обвинуваченого не знає. На час подій проживала разом із сином. Увечері взимку, точної дати не пам`ятає, вона заснула, а прокинулась коли син кудись йшов. Запитала його куди він йде, на що останній відповів, що йде за цигарками, взяв ключі та пішов. Повернувся син вранці та був дуже побитий. Швидку не викликали, свідок сама надавала сину допомогу. Спочатку він не хотів викликати поліцію та казав, що той, хто його побив, погрожував вбивством. Називав прізвище ОСОБА_4 . Але згодом син погодився звернутися до поліції. Також син розповідав, що все було через телефон. Під час побиття, зі слів сина, його топили у ванній і стрибали на голову ногами. Телефон згодом повернули працівники поліції. На телефон свідка дзвонила та присилала смс-повідомлення дівчина на ім`я ОСОБА_8 з погрозами та вимогами забрати заяву, при цьому зверталась вона до її сина. Через свідка ця дівчина також по телефону казала, щоб син забрав заяву. Ці погрози були приблизно через пару днів після побиття сина. Працівники поліції вилучили телефон десь у м. Полтаві, можливо в ломбарді. Син також розповідав, що дівчина йому дзвонила та хотіла зустрітись. Син пішов до неї на зустріч, але вона привела із собою ОСОБА_4 та останній, зі слів сина, казав: «Яким тебе ножем зарізати?». Це було у свідка вдома, коли її не було вдома. З приводу погроз повідомляла працівникові поліції ОСОБА_14 , але заяви не писала. Син з працівниками поліції їздив у м. Полтаву за телефоном. Свідок вважає, що смерть сина пов`язана з цими подіями. Він хотів отруїтися таблетками свідка ОСОБА_17 , оскільки боявся погроз ОСОБА_4 . Конфліктів із законом у сина не було, наркотики він не вживав.

На допиті свідка ОСОБА_11 учасники провадження не наполягали.

Допитаний за клопотанням прокурора ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що він працює старшим оперуповноваженим ВП №3 Полтавського РУП ГУНП В Полтавській області. По даному кримінальному провадженню він здійснював оперативний супровід, а також виконував доручення слідчого. Учасникам слідчих експериментів, в тому числі і ОСОБА_8 , ніяких грошових коштів він не надавав. Коли спілкувався з останньою, то вона повідомила, що все це видумує брат обвинуваченого ОСОБА_4 . Також повідомив, що чув, про погрози потерпілому і його матері, однак заяв вони не писали.

Вину ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, державне обвинувачення підтверджує дослідженими в судовому засіданні:

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000075 від 06 лютого 2023 року (а.с. 153 т. 1);

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення у ОСОБА_9 від 06 лютого 2023 року (а.с. 154 т. 1);

-протоколом огляду місця події, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_2 , від 06 лютого 2023 року з фототаблицею до нього (а.с. 159-171 т. 1);

-постановою про визнання та прилучення до справи речових доказів, а саме: рушника сірого кольору в рожеву смужку зі слідами РБК та ковдри світлого кольору зі слідами РБК, від 06 лютого 2023 року (а.с. 172 т. 1);

-заявою ОСОБА_11 від 07 лютого 2023 року про добровільну видачу працівникам поліції мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi Note 9» (а.с. 175 т. 1);

-протоколом огляду речі, а саме мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi Note 9», від 07 лютого 2023 року з фототаблицею до нього (а.с. 176-184 т. 1);

-постановою про визнання речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження, а саме мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi Note 9», від 07 лютого 2023 року (а.с. 185 т. 1);

-копією консультативного висновку від 06 лютого 2023 року, згідно якого у ОСОБА_9 діагностовано закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку (а.с. 189 т. 1);

-копіє записів з медичної карти хворого від 06 лютого 2023 року, згідно яких у ОСОБА_9 діагностовано: забій голови, перелом кісток носа, закритий перелом 10-го ребра зліва (а.с. 187, 190-192 т. 1);

-висновком судово-медичної експертизи №45 від 07 лютого 2023 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді: 1) закритого перелому 10-го ребра по пахвовій лінії ліворуч, який утворився від дії тупого предмета з обмеженою діючою травмуючою поверхнею, можливо в час та при обставинах, викладених в постанові слідчого, та на які вказує підекспертний, і який кваліфікується як ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я; 2) закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, синця побіля правого ока з крововиливом в білкову оболонку, синця побіля лівого ока, садна в скроневій ділянці ліворуч та забою м`яких тканин правої скроневої ділянки голови з внутрішкірними крововиливами, які утворилися від дії тупого (тупих) предмета (предметів), з обмеженою діючою травмуючою поверхнею, можливо в час та при обставинах, викладених в постанові слідчого, та на які вказує підекспертний, і які кваліфікуються тільки в сукупності як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; ушкодження, виявлені на тілі підекспертного ОСОБА_9 , не характерні для їх утворення при падінні з висоти власного зросту на площину; характер, локалізація та взаємне розміщення тілесних ушкоджень дають підстави вважати, що потерпілому ОСОБА_9 було завдано не менше п`яти діянь (ударів) (а.с. 193-194 т. 1);

-відповіддю на запит від ПТ «ІНФОРМАЦІЯ_2» про те, що мобільний телефон Readmi note 9 128 gb був закладений за 3000 грн. ОСОБА_11 , дана техніка була закладена за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 195 т. 1);

-протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_9 від 06 лютого 2023 року та відтвореними в судовому засіданні відозаписом слідчого експерименту, в ході якого ОСОБА_9 повідомив, що близько 4-ї години ранку ОСОБА_4 за відмову віддати телефон почав його бити. Пізніше відпустив і телефон потерпілий залишив. До побиття добровільно давав телефон обвинуваченому послухати музику. ОСОБА_4 пропонував закласти телефон, але потерпілий заперечував, через що і почалось побиття ще на кухні. Потім обвинувачений схопив потерпілого за шию ззаду та витяг у коридор, де повалив на спину. Потерпілий перевернувся на живіт та закрив голову руками. Бив ОСОБА_4 по голові та ногами в районі ребер зліва. Всього було близько 20 ударів. Потім обвинувачений взяв потерпілого за капюшон та потяг у ванну кімнату, де останній присів, а ОСОБА_4 продовжував його бити. Потім кинув потерпілого у ванну, де ще вдарив 6-7 разів у голову та по спині. Коли потерпілий піднявся та закрив обличчя, то обвинувачений вдарив ще кілька разів. Потім за руку витяг знову до коридору, де кинув на живіт та ще кілька разів, приблизно 6, вдарив по ребрах. Потерпілий просив ОСОБА_4 щоб той не бив його. Пролежав потерпілий в коридорі хвилин 20. Потім ОСОБА_4 сказав, що «трубка залишиться у мене і завтра я її здам у Полтаві». Потім потерпілий умився та пішов додому. Одразу до поліції не звертався, бо були навіть запливші очі. Звернувся через 2 дні (а.с. 197-208 т. 1);

-постановою про визнання речовими доказами, а саме карти пам`яті марки «Kingston», ємністю 16 Gb, від 06 лютого 2023 року (а.с. 209-210 т. 1);

-висновком додаткової судово-медичної експертизи по слідчому експерименту №50 від 09 лютого 2023 року, згідно якого покази потерпілого ОСОБА_9 , дані ним під час проведення слідчого експерименту від 06 лютого 2023 року в частині механізму утворення тілесних ушкоджень, можуть відповідати даним судово-медичної експертизи на його ім`я №45 від 06 лютого 2023 року та не відповідають по кількості (а.с. 212 т. 1);

-протоколом проведення слідчого експерименту (стенограма) за участі потерпілого ОСОБА_9 від 07 лютого 2023 року (а.с. 213-216 т. 1);

-протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 від 06 лютого 2023 року та відтвореними в судовому засіданні відозаписом слідчого експерименту, в ході якого ОСОБА_8 повідомила, що чула крики «не бий, пожалуста». ОСОБА_4 пропонував закласти телефон у ломбард, але потерпілий відмовився. Тілесні ушкодження почав наносити після слів «ти Поліну провів». Після побиття ОСОБА_4 сказав, щоб потерпілий залишив телефон та матері сказав, що телефон загубив, а також щоб не звертався до поліції. Моменти ударів свідок не бачила, лише чула їх звуки. Також свідок бачила як після побиття ОСОБА_4 поклав телефон потерпілого у задній карман (а.с. 207-208 т. 1);

-постановою про визнання речовими доказами, а саме карти пам`яті марки «Kingston», ємністю 16 Gb, від 06 лютого 2023 року (а.с. 219-220 т. 1);

-протоколом проведення слідчого експерименту (стенограма) за участі свідка ОСОБА_8 від 07 лютого 2023 року (а.с. 221-224 т. 1);

-протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_7 від 06 лютого 2023 року з фототаблицею до нього та відтвореними в судовому засіданні відозаписом слідчого експерименту, в ході якого ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_4 бив потерпілого через дівчину. Також свідок показав на манекені механізм нанесення деяких тілесних ушкоджень. Чи уходив потерпілий з телефоном, свідок не знає. Про те, що обвинувачений забрав у ОСОБА_9 телефон, свідок дізнався від ОСОБА_8 та від працівників поліції (а.с. 225-227 т. 1);

-постановою про визнання речовими доказами, а саме карти пам`яті марки «Kingston», ємністю 16 Gb, від 06 лютого 2023 року (а.с. 228-229 т. 1);

-протоколом проведення слідчого експерименту (стенограма) за участі свідка ОСОБА_7 від 08 лютого 2023 року (а.с. 230-234 т. 1);

-висновком спеціаліста по визначенню вартості рухомого майна №5/23 від 06 лютого 2023 року, згідно якого бувшого у використанні мобільного телефону Xiaomi Redmi Note 9 Midnight Grey 4 Gb RAM 128 Gb ROM становить 4255,00 грн. (а.с. 235 т. 1);

-висновком судово-імунологічної експертизи №293 від 22 лютого 2023 року, згідно якого: 1) кров потерпілого ОСОБА_9 відноситься до 0 (І) групи з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерорлогічною системою АВ0; 2) на рушнику, який, згідно постанови, вилучений за адресою: АДРЕСА_2 (об. №1-4), який надано на дослідження, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні у зазначених об`єктах виявлений антиген Н, крім того в об. №2, 3 виявлено ізогемаглютиніни анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Ця кров може походити від потерпілого ОСОБА_9 , крові якого характерні виявлені властивості (а.с. 22-23 т. 2);

-висновком судово-імунологічної експертизи №294 від 24 лютого 2023 року, згідно якого: 1) кров потерпілого ОСОБА_9 відноситься до 0 (І) групи з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерорлогічною системою АВ0; 2) на ковдрі біло-сірого кольору, вилученій за адресою: АДРЕСА_2 , наданій на дослідження в об. №1-9 знайдена кров людини. При серологічному дослідженні в зазначених об`єктах виявлений антиген Н, крім того в об. №5 виявлено ізогемаглютиніни анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Кров у цих слідах може походити від ОСОБА_9 , крові якого характерні виявлені властивості (а.с. 26-28 т. 2);

-висновком експерта судової товарознавчої експертизи №943 від 20 лютого 2023 року, згідно якого ринкова вартість, з урахуванням зносу, бувшого у використанні мобільного телефону «Xiaomi Redmi Note 9», в корпусі синього кольору, станом на момент вчинення злочину, а саме 04 лютого 2023 року, становить 4762,50 грн. (а.с. 31-37 т. 2).

Після дослідження письмових доказів та відтворення відеозаписів слідчих експериментів, за клопотанням прокурора проведено допит експерта ОСОБА_22 , який повідомив, що по даному кримінальному провадженню він проводив дві експертизи, по яких надано висновки №45 від 07 лютого 2023 року та №50 від 09 лютого 2023 року. У висновку №45 вірно зазначено тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого, а також їх ступінь тяжкості. Крім того, вірно зазначено їх характер, локалізацію та взаємне розміщення, а також те, що потерпілому було завдано не менше п`яти ударів. Також, експерт зазначив, що тупими предметами могли бути як кулак або взута нога, так і інші предмети. Для перелому ребра достатньо одного удару. Вказав, що перелом ребра не обмежує рухів особи та при переломі ребра можна виконувати певні фізичні навантаження. Ребро зростається близько трьох тижнів. Якщо перелом ребра старий (стара травма), то на місці перелому утворюється так звана кісткова мозоль, але в даному випадку його не було. По висновку №50 пояснив, що він надавався за результатами проведеного слідчого експерименту з потерпілим, механізм утворення тілесних ушкоджень підтвердився, але не підтвердилась кількість нанесених потерпілому ударів, їх було менше ніж зазначив потерпілий під час слідчого експерименту.

Вислухавши сторони кримінального провадження, свідків, дослідивши додані письмові докази, відео записи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Частина 4 ст. 187 КК України передбачає відповідальність за розбій, тобто напад з метою заволодіння чужим майном поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства, спрямований на заволодіння майном у великих чи особливо великих розмірах або вчинений організованою групою чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, або поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

З об`єктивної сторони, розбій вчиняється у формі нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або загрози застосування такого насильства.

Відповідно до абз. 2 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини власності», під нападом за ст. 187 КК України слід розуміти умисні дії спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психологічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом та корисливим мотивом. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони розбою є мета, з якою здійснюється напад, - заволодіння чужим майном.

Під час судового слідства ОСОБА_4 заперечував те, що він наніс потерпілому тілесні ушкодження з метою заволодіння його телефоном та пояснював, що конфлікт між ними виник через дівчину обвинуваченого, що також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , при чому останні двоє свідків причиною конфлікту між обвинуваченим та потерпілим вказували саме дівчину і під час проведення з ними слідчих експериментів.

Жодними іншими наданими суду доказами нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 з метою заволодіння телефоном останнього не підтверджується.

До показів самого потерпілого ОСОБА_9 в частині спричинення ОСОБА_4 йому тілесних ушкоджень з метою заволодіння його телефоном, суд ставиться критично з зазначених вище підстав.

Свідок ОСОБА_17 надавала покази в частині нападу обвинуваченого на її сина зі слів самого потерпілого, тому також не можуть сприйматися судом об`єктивно.

Отже, оскільки встановлено відсутність обов`язкової ознаки, а саме мети, з якою здійснюється напад, об`єктивної сторони злочину, передбаченої ст. 187 КК України, то в діях ОСОБА_4 суд не вбачає складу вказаного злочину.

У той же час, відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

В судовому засіданні об`єктивно встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами наявність в діях ОСОБА_4 складу інших злочинів, а саме: 1) передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, оскільки було встановлено спричинення ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я; 2) передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, оскільки було встановлено відкрите заволодіння ОСОБА_4 мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_9 .

В зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне, на підставі ч. 3 ст. 337 КПК України, перекваліфікувати дії ОСОБА_4 з ч. 4 ст. 187 КК України на ч. 1 ст. 122 та ч. 4 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Як обставину, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно 67 КК України, суд враховує рецидив злочинів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого: його вік; стан здоров`я; соціальне становище; відсутність даних про перебування його на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра; раніше неодноразового судимого, в тому числі і за корисливі злочини, останній раз 27 жовтня 2022 року Карлівським районним судом Полтавської області за ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на три роки; посередню характеристику за місцем проживання.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №81 від 01 березня 2023 року, ОСОБА_4 : 1) в період, що відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння, будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав, не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності і не виявляв ознак недоумства чи іншого хворобливого стану психіки, і міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними; 2) на даний час будь-яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством і іншим хворобливим станом психіки не страждає і може усвідомлювати свої дії та керувати ними; 3) під дію ч. ч. 2, 3 ст. 19 та ст. 20 КК України не підпадає і може постати перед слідством та судом; 4) застосування будь-яких примусових заходів медичного характеру на даний час не потребує.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінальних правопорушень, наслідки суспільно-небезпечних діянь, відсутність даний про бажання ставати на шлях виправлення, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкцій: ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки; ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк вісім років.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складення призначених покарань, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення в період іспитового строку за вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 27 жовтня 2022 року, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, суд вважає за необхідне приєднати частково не відбуте покарання у виді позбавлення волі та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк одинадцять років.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

По кримінальному провадженню є процесуальні витрати на проведення експертних досліджень, які, відповідно до ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 336, 369-371, 373-376, 395 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винними у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;

-за ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк вісім років.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складення призначених покарань, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років.

За сукупністю вироків, згідно ч. 1 ст. 71 КК України, приєднати частково невідбуте покарання за вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 27 жовтня 2022 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк одинадцять років.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 08 лютого 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РОНКПП НОМЕР_1 , витрати, понесені на проведення експертних досліджень по проведенню молекулярно-генетичної експертизи в розмірі 4680 (чотири тисячі шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок на користь держави.

Речовий доказ - мобільних телефон «Xiaomi Redmi Note 9», переданий на відповідальне збереження ОСОБА_9 , вважати повернутими законному власнику.

Речові докази - рушник світлого кольору в рожеву смужку зі слідами РБК та ковдру світлого кольору зі слідами РБК, які зберігається в кімнаті речових доказів ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, знищити, скасувавши ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 08 лютого 2023 року у справі №531/336/23 провадження №1-кс/531/116/23.

Речовий доказ - зразок крові потерпілого ОСОБА_9 , який поміщено на марлю та опечатано до паперового конверту, та який зберігається в камері зберігання речових доказів ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, знищити.

Речові докази - три карти пам`яті марки «Kingston», ємністю 16 Gb, зберігати в матеріалах судового провадження.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя