Справа № 476/989/23
Провадження № 1-кп/476/34/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2024 року Єланецький районний суд Миколаївської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Єланець кримінальне провадження, внесене 19.10.2023 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000158, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Приют Єланецького району Миколаївської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, працюючого водієм, проживаючого по АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:

18.10.2023 року близько 17:00 години між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 виник конфлікт на побутовому ґрунті, в ході якого у обвинуваченого виник раптовий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , з метою заподіяння останньому шкоди здоров`ю, завдав йому поштовху в грудну клітину, в результаті чого той впав на землю та перебуваючи в лежачому положенні обвинувачений кулаками правої та лівої руки наніс йому не менше 5 ударів в область голови та обличчя, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді саден на обох щоках, на лобі зліва, лівій вушній раковині.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що жодних претензій до обвинуваченого не має, просив суд не карати його суворо.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи наведені вище докази, які відповідають вимогам КПК України та в сукупності є належними та допустимими суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за викладених вище обставин доведена в ході судового розгляду і підтверджується поясненнями потерпілого та поясненнями самого обвинуваченого.

Судом також досліджені характеризуючі матеріали на обвинуваченого, згідно яких ОСОБА_4 дійсно проживає на території Єланецької селищної ради Миколаївської області. За місцем проживання характеризується позитивно. На диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Не знаходиться на військовому обліку в четвертому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 . 18.03.2023 року був призваний четвертим відділом ІНФОРМАЦІЯ_3 по мобілізації згідно Указу Президента України № 69/2022 від 24.2.2022 року до військової частини НОМЕР_1 . 12.08.2022 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 .

Згідно довідки начальника Вознесенського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 на обліку в «Центрі пробації» не знаходиться.

Наведені вище дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до ст. 66 КК України пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та положень п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. "Про практику призначення судами кримінального покарання", особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

При визначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, який згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, його ставлення до вчиненого злочину, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до кримінального проступку, суспільну небезпечність даного злочину, обставини за яких було вчинено злочин, наслідки, що настали від злочину, думку потерпілого щодо покарання, яке необхідно призначити, суд вважає доцільним призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинений ним кримінальний проступок у вигляді штрафу в розмірі сорок неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Саме таке покарання на думку суду є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 373, 374, 379 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі сорок неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн. (р/р: UA 0014456 одержувач: Єланецька селищна ТГ/Миколаїв ГУК/ ТГ смт. Єланець/21081100 ЄДРППОУ 37992030 Казначейство України (ел. адм. податок).

Необхідність застосування запобіжних заходів відсутня.

Речові докази: медична картка хворого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка повернута після проведення судово-медичної експертизи під зберігальну розписку потерпілому, залишити в повне розпорядження останнього.

На вирок може бути подано апеляцію до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1