Справа № 275/108/24
В И Р О К
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2024 року смт. Брусилів
Брусилiвський районний суд Житомирської областi в складі:
головуючого суддi ОСОБА_1
за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Морозівка, Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не повнолітніх дітей не маючого, раніше не судимого, депутатом та інвалідом не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 Кримінального Кодексу України, -
13.01.2024 року близько 19.00 години у ОСОБА_3 , який достовірно знав, що у будинку за адресою: АДРЕСА_2 ніхто не проживає, виник злочинний умисел на незаконне проникнення до даного будинку та приміщення гаражу.
Того ж дня, близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи, а саме приміщення гаражу за адресою: АДРЕСА_2 , порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, якою проголошено, що кожному гарантується недоторканість житла, ст. 233 Кримінального процесуального кодексу України, яка передбачає, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, якими закріплено право людини на недоторканість житла або іншого володіння особи, умисно, протиправно, всупереч волі законного володільця ОСОБА_4 , без законних на те підстав, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, будучи впевненим, що за ним ніхто не спостерігає, через ворота з тильної сторони домогосподарства проник до подвір`я та підійшов до вхідних дверей гаражу, де шляхом пошкодження дверей відкрив їх та таємно, незаконно, проник у середину приміщення гаражу, чим порушив недоторканість іншого володіння ОСОБА_4 .
Після того ОСОБА_3 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, а саме до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, якою проголошено, що кожному гарантується недоторканість житла, ст. 233 КПК України, яка передбачає, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997року, якими закріплено права людини на недоторканість житла або іншого володіння особи, умисно, протиправно, всупереч волі законного володільця ОСОБА_4 , без законних на те підстав, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, будучи впевненим, що за ним ніхто не спостерігає, за допомогою ножа відкрив вікно у будинку та таємно, незаконно проник у середину будинку, чим порушив недоторканість житла ОСОБА_4 .
Таким чином, ОСОБА_3 умисно незаконно проник до житла та іншого володіння особи, а саме ОСОБА_4 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України,як умисні дії, що виразилися у незаконному проникненні до житла та іншого володіння особи.
Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Із змісту заяви обвинуваченого, яка була складена у присутності захисника ОСОБА_5 , вбачається, що ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, тобто в умисних діях, що виразилися у незаконному проникненні до житла та іншого володіння особи, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Потерпілий ОСОБА_4 відповідно до поданої заяви погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений із обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.
Враховуючи наведені вимоги закону, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, а також зміст долученої до обвинувального акту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в спрощеному провадженні згідно ст.ст. 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до кримінального проступку, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, не працює, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, раніше не судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
При цьому, з урахуванням тяжкості та наслідків вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, даних про його особу, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у вигляді штрафу, оскільки саме таке покарання, призначене судом обвинуваченому ОСОБА_3 , буде найбільш відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382, 394 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 Кримінального Кодексу України, і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1