Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.11.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/567/23 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.10.2023.

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 11.12.2023 з визначенням застави - 80 (сімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород Закарпатської області, з середньою освітою, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0002118, відомості про яке 15.10.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Цією ж ухвалою у разі внесення застави на ОСОБА_9 покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Клопотання мотивовано тим, що 14.10.2023 близько 20 год 50 хв ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Аudi А6» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , рухаючись вулицею Доманинською в напрямку вул. Шумної в м. Ужгороді, біля будинку № 251 допустив дотичне зіткнення з припаркованим на узбіччі автомобілем «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_2 , після чого втративши керування автомобілем, допустив виїзд на смугу зустрічного руху та виїзд за межі неї на узбіччя, де допустив зіткнення з електроопорою та парканом домоволодіння АДРЕСА_2 .

-2-

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля «Ауді А6»: ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому 4-8 ребра зліва; ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому середньої третини лівої ліктьової кістки та забійно-рваної рани лівої гомілки; ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани голови. Тілесні ушкодження, що були отримані ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , згідно п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

15.10.2023 ОСОБА_9 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Клопотання слідчого мотивовано наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, а також існуванням ризиків, зокрема того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В ухвалі слідчого судді зазначено про необхідність застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на учасників кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам, свідчить про підставність обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою на строк до 60 днів. Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України слідчий суддя врахувала характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_9 , кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та дані про його особу та прийшла до висновку, що застава - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, а в разі неможливості зменшити розмір застави до 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Вважає ухвалу необґрунтованою та незаконною, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Слідчим суддею необґрунтовано неможливість застосування ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу. Звертає увагу на те, що обгрунтованість підозри ОСОБА_9 не підтверджена належними доказами, зокрема щодо часу та обставин вживання ОСОБА_9 алкоголю. Також захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років, має зареєстроване місце проживання, не працює. Разом з тим у матеріалах відсутні докази, щодо існування реальних ризиків його неналежної процесуальної поведінки, як і відомості про оголошення останньому підозри в іншому кримінальному провадженні. Таким чином, сукупність наведених обставини свідчить про можливість обрання ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, що буде достатнім для забезпечення кримінального провадження.

-3-

Окрім того, слідчим суддею при визначенні розміру застави не дотримано положення п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, оскільки перевищує максимальний розмір застави щодо особи, підозрюваної або обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, який встановлений від 1 до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Також слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_9 є багатодітним батьком, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, одна з яких інвалід з дитинства, приймав участь у бойових діях, має бездоганну характеристику з місця проживання. Таким чином, визначений слідчим суддею розмір застави є непомірним для ОСОБА_9 та ставить його сім`ю в скрутне матеріальне становище.

Судове провадження розглядається за відсутності підозрюваного, неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що підозрюваний ОСОБА_9 належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від нього не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін. Крім того апеляційний суд враховує думку захисника про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутності підозрюваного ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, промову прокурора на заперечення апеляційної скарги захисника, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст. 29 Конституції України та ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші за видом, менш суворі, запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою дотримано не в повному обсязі.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що Ужгородським РУП ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0002118, відомості про яке 15.10.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

15.10.2023 ОСОБА_9 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

-4-

Ухвалою слідчого судді від 17.10.2023 за клопотанням старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області підозрюваному ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк, до 11.12.2023 включно та визначено заставу - 80 (сімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн.

Відповідно до положень ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховуванню від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків,експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

Згідно до вимог ст. 177 КПК України правовою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність зазначених у законі ризиків.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, слідчим суддею визнана і така підтверджується наявними в провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14.10.2023; протоколом затримання особи від 15.10.2023; письмовими поясненнями свідків події ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ; ОСОБА_16 ; рапортами працівників поліції; довідками (талонами) з травмпункту КНП «ЦМКЛ» Ужгородської міської ради № 111206/627, 11227/647, 11191/612, 11190/611, 11192/619, 11193/614.

Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, на цій стадії досудового розслідування, є підтвердженою.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , щодо відсутності доказів у даному кримінальному провадженні, які б свідчили про обґрунтованість підозри, колегія суддів зазначає, що слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема у скоєнні ОСОБА_9 кримінально-карних діянь. Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Враховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 аргументи про відсутність у матеріалах кримінального провадження доказів, які б підтверджували обґрунтованість повідомленої підозри, є безпідставними .

-5-

Разом з тим, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою зумовлена, окрім іншого, ще й тим, що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать можливості запобігти існуючим ризикам.

Проте, такі висновки не узгоджуються з фактичною поведінкою підозрюваного ОСОБА_9 впродовж досудового розслідування.

Відомостей про те, що підозрюваний ОСОБА_9 , перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину (п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України), матеріали клопотання не містять і такі прокурором під час апеляційного розгляду не надані.

Окрім того, відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані у ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, запобіжний захід у виді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ходорковський проти Росії», при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними. Отже, коли єдиною підставою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є побоювання того, що підозрюваний зникне, до підозрюваного має бути застосовано інший запобіжний захід, якщо він зможе забезпечити достатні гарантії явки в суд (орган досудового розслідування), наприклад, через застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Цих вимог закону слідчим суддею не дотримано, оскільки ні в клопотанні слідчого, ні в ухвалі слідчого судді не вмотивовано, на підставі яких наявних у кримінальному провадженні фактичних даних можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_9 .

Слідчий суддя в основу обгрунтування підстав взяття ОСОБА_9 під варту поклала формальні положення, викладені в КПК України, зокрема, тяжкість вчиненого злочину та покаранням що загрожує підозрюваному, наявність певних ризиків,

-6-

передбачених ч. 1 ст. 177 КК України - можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, не врахувавши характеризуючі дані про його особу, зокрема, наявність постійного місця проживання, сім`ї, неповнолітніх утриманців, один з яких є інвалідом з дитинства, відсутність судимості, а також факт перебування ОСОБА_9 в зоні бойових дій, пов`язаних зі стримування збройної агресії Російської Федерації проти України.

На переконання колегії суддів, наведені у клопотанні слідчим доводи про те, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_9 з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе незаконно впливати на свідків чи інших осіб у кримінальному провадженні, з якими погодився слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчого, не підтверджені жодним доказом і такі висновки не узгоджуються з фактичною поведінкою підозрюваного ОСОБА_9 впродовж досудового розслідування.

Відомостей про те, що підозрюваний ОСОБА_9 в будь-який спосіб перешкоджав досудовому розслідуванню чи перешкоджає йому в даний час у матеріалах провадження немає і апеляційному суду не надано.

Вказані обставини свідчать про безпідставність висновку слідчого судді про необхідність застосування до ОСОБА_9 найсуворішого за видом запобіжного заходу, оскільки таке втручання у права та свободи особи, які гарантуються не лише національним законодавством, а й закріплені в Конвенції з прав людини і основоположних свобод, при таких обставинах, не може вважатися виправданим.

У п. 52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ливада проти України» від 26.06. 2014, Суд вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (inabstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її на стільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою. Така позиція є усталеною практикою ЄСПЛ ( рішення у справі «Доронін проти України», «Осипенко проти України», «Харченко проти України»).

Враховуючи вищенаведені обставини встановлені апеляційним судом та недоведеність стороною обвинувачення під час апеляційного розгляду, що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також те, що обставини, зазначені у ст. 178 КПК України, виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_9 під вартою, колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відповідає положенням ст. 176, 177, 178, 183 КПК України та ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Постановляючи нову ухвалу, колегія суддів враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 та покарання, яке загрожує йому у разі доведення його вини, конкретні обставини справи та дані про особу підозрюваного, який характеризується виключно позитивно, його вік, відсутність судимості, наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей, одна з яких є інвалідом з дитинства, факт перебування в зоні бойових дій, пов`язаних із захистом України від

-7-

збройної агресії з боку Російської Федерації, а також враховуючи обсяг і характер слідчих дій, які необхідно виконати до завершення досудового розслідування, апеляційний суд вважає, що запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_9 можливо, застосувавши відносно нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, при цьому береться до уваги те, що стороною обвинувачення не доведено суду будь-якої з обставин, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, які б виправдовували обмеження права підозрюваного ОСОБА_9 на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає до часткового задоволення.

Колегія суддів вважає, що такий запобіжний захід буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення і зможе забезпечити виконання ОСОБА_9 покладених на нього процесуальних обов`язків.

За вказаних обставин, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, а апеляційна скарга захисника - частковому задоволенню.

Приймаючи рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б підтверджували доводи клопотання про необхідність тримання підозрюваного під вартою; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 177, 181, 196, 197, 404, 405, 407, 412, 418, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.10.2023 щодо ОСОБА_8 - скасувати.

Клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 задовольнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород Закарпатської області, з середньою освітою, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, до 11.12.2023 включно.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_9 залишати цілодобово житло за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду та покласти на останнього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першої їх вимогою; не відлучатися з населеного пункту: с. Оноківці, Ужгородського району Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

-8-

Контроль за виконанням ухвали апеляційного суду покласти на Ужгородський РУП ГУ НП в Закарпатській області.

Копію ухвали направити начальнику УВП № 9 ДДВП України в Закарпатській області, старшому слідчому СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_17 та начальнику Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській для відома та виконання.

Підозрюваного ОСОБА_9 негайно звільнити з-під варти та зобов`язати старшого слідчого СУ ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_17 організувати доставку підозрюваного ОСОБА_9 до місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді