Справа № 559/2543/23
Провадження № 1-кп/559/224/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000342 по обвинуваченню

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стебник, Дрогобицького району, Львівської області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , депутатом не являється, раніше неодноразово судимий востаннє.,

- за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17.02.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5(п`яти) років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст.75, 76 КК України з встановленням іспитового терміну на 1 рік;

-за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 11.09.2023 року за ст. 126-1 КК України до покарання у виді арешту, терміном на 6 (шість) місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_3 , будучи неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, та маючи не зняту і не погашену судимість, в період іспитового строку за попереднім вироком суду, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 31 травня 2023 року, близько 23 години, перебуваючи на території господарства, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , на грунті побутового конфлікту, який виник раптово із ОСОБА_6 під час розпиття спиртних напоїв, вирішив вчинити вбивство. Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді смерті іншої людини та бажаючи їх настання, використовуючи кухонний ніж, який заздалегідь взяв із собою з кімнати будинку , вийшовши разом з потерпілим на подвіря господарства, раптово наніс один удар в область грудної клітки зліва ОСОБА_6 , спричинивши, таким чином, тілесні ушкодження у виді: проникаючого ножового поранення грудної клітки і черевної порожнини з ушкодженням легені, діафрагми, шлунку і селезінки, що призвело до внутрішньо-грудної та внутрішньо-черевної кровотечі, які згідно висновку експерта № 138 від 19.07.2023, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, проте, свої дії не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України визнав повністю зазначивши, що обставини та мотиви вчинення правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті повністю відповідають дійсності. При цьому, надав покази про те, що 31 травня 2023 року він перебував у будинку знайомого ОСОБА_8 . Через деякий час приїхав потерпілий ОСОБА_6 разом із співмешканкою, їх він раніше не знав. Сиділи, розпивали спиртні напої. В процесі спілкування між ним та потерпілим виник словесний конфлікт, в ході якого вони вирішили вийти на подвір`я для вирішення конфлікту. Виходячи з будинку, свідомо, заздалегідь з кімнати взяв ніж. На подвір`ї, з метою вирішення конфлікту на свою користь, раптово завдав ОСОБА_6 удар ножем в область грудей. Обвинувачений зазначив, що перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння свідомо використав ніж для заподіяння смерті потерпілого. Після спричинення проникаючого тілесного ушкодження потерпілому, ніж викинув на сусіднє подвір`я та пішов додому. Що, в подальшому, було з потерпілим йому відомо не було.

Заявлений цивільний позов щодо відшкодування заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 6384 (шість тисяч триста вісімдесят чотири) гривні 14 копійок та моральну (немайнову) шкоду у розмірі 500000 гривень визнає повністю.

У вчиненому чистосердечно розкаявся, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 дав покази про те, що 31 травня 2023 року він разом зі своєю співмешканкою близько 20 години приїхали до місця проживання сестри співмешканки, в АДРЕСА_3 . На той момент в будинку перебували: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та працівники, які проводили ремонтні роботи в іншому приміщенні за межам житлового будинку. Також в будинку була жінка на ім`я ОСОБА_11 та її чоловік. Всі разом сиділи та розпивали алкогольні напої. Близько 23 години, невідомий чоловік, який разом з ними перебував у приміщенні будинку, став агресивно себе поводити, на його думку через те, що випив забагато спиртного. Агресія його проявлялася в тому, що він почав чіплятися до сестри його співмешканки та брати її за горло. За сестру заступилася його співмешканка. В свою чергу, невідомий чоловік почав виражатися на адресу його співмешканки нецензурними словами, у зв`язку з чим він зробив йому зауваження та сказав щоб він заспокоївся. З приводу цього, між ними виник словесний конфлікт, в ході якого господар будинку попросив їх вирішувати свої питання на вулиці, тому вони вийшли з будинку на подвір`я. Перебуваючи на подвір`ї, невідомий на той час чоловік, раптово наніс йому удар ножем в область лівої частини грудної клітки. Від даного удару він впав та втратив свідомість. Прокинувся вже в реанімаційному відділенні Дубенської лікарні.

Заявлений цивільний позов про відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди та моральної шкоди підтримує у повному обсязі та просить його задоволити. В обґрунтування заявленого позову ствердив, що заявлена матеріальна шкода ґрунтується виключно на підтверджених витратах на лікування. Щодо обґрунтування заявленої суми моральної немайнової шкоди зазначив, що на даний час втратив працездатність, внаслідок чого не може забезпечувати свою сім`ю, маючи чотирьох неповнолітніх дітей. Знаходиться на повному утриманні дружини. Внаслідок пережитого має постійні душевні хвилювання, розлади здоров`я та психіки. Погано спить, постійно відчуває болі. Дані обставини зумовлюють моральні страждання.

Щодо міри покарання вважає, що обвинуваченому необхідно призначити сувору міру покарання у вигляді позбавлення волі.

Оскільки викладені в обвинувальному акті обставини вчиненого кримінального правопорушення обвинувачений не оспорює, повністю їх визнав, тому, з урахуванням позиції обвинуваченого, потерпілого та думки прокурора, який вважав за недоцільне досліджувати докази, які ніким не оспорюються і повністю визнані обвинуваченим, суд розглянув справу згідно ч.3 ст. 349 КПК України. Фактичні обставини справи суд вважає встановленими та винність обвинуваченого доведеною. Враховуючи вищезазначене, суд визначив за недоцільне дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, розмір заподіяної шкоди а також інші обставини, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, із наявних у справі доказів вбачається, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю, а саме визнанням вини самим обвинуваченим, наявними у справі доказами і його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

Судом вважає доведеним, що своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 під час події, що мала місце 31 травня 2023 року, близько 23.00 години, перебуваючи на території будинку по АДРЕСА_3 , вчинив дії спрямовані на умисне протиправне заподіяння смерті громадянину ОСОБА_6 . При цьому ОСОБА_3 виконавши усі дії направленні на заподіяння смерті потерпілому, не досяг поставленої мети, у зв`язку з доставленням ОСОБА_6 , до реанімаційного відділення Дубенської міської лікарні, де йому була надана своєчасна кваліфікована медична допомога.

Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів свідчить про те, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

При вирішенні питання цивільного позову ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або матеріальної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодовування.

Згідно приписів ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо близьких родичів.

Частиною 1 статті 1167 Цивільного кодексу України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Приписами ч. 2 ст. 1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Як передбачено п. 9 постанови пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, ураховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках.

При визначенні розміру шкоди враховуються вимоги розумності та справедливості.

Суд приходить до висновку, що діями обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку із ушкодженням здоров`я, внаслідок заподіяння обвинуваченим тяжких тілесних ушкоджень, що позначилося на його психологічному та фізичному здоров`ї, та значними порушенями нормальних життєвих зв`язків потерпілого, втрати працездатності, в результаті чого відбулись тяжкі вимушені зміни у його житті, які не підлягають поверненню у попередній стан.

Виходячи з викладеного, конкретних обставин справи, суд враховує характер завданої шкоди ОСОБА_6 та , з урахуванням доказів, наданих потерпілим на підтвердження його позовних вимог, враховує передусім вимоги розумності і справедливості і вважає, що з врахуванням зазначених обставин розмір заявленої заподіяної потерпілій моральної шкоди в сумі 500 000 грн. є обґрунтованим, відповідає тяжкості та характеру завданої позивачу шкоди.

Окрім того, суд приходить до висновку, що заподіяна та підтверджена доказами матеріальна шкода у розмірі 6384,14 грн. підлягає стягненню з винної особи у повному розмірі.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та наявність обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15- ч.1 ст. 115 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

ОСОБА_3 не одружений, раніше неодноразово судимий, вчинив особливо тяжкий злочин, перебуваючи на іспитовому терміні за попереднім засудженням,по місцю проживання органами місцевого самоврядування характеризується посередньо, схильний до вживання спиртних напоїв, офіційно не працевлаштований.

Обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, усвідомив протиправність вчиненого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, які передбачені ст.66 КК України, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно статті 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Тому, з врахуванням наведеного та ступеню тяжкості вчиненого злочину обвинуваченим ОСОБА_3 , беручи до уваги дані, що його характеризують, з врахуванням обставин та мотивів вчиненого ним правопорушення, думки потерпілого та прокурора, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства неможливе, оскільки останній, будучи звільненим від відбуття покарання, призначеного за попереднім вироком суду, з встановленням іспитового строку , належних висновків для себе не зробив, продовжив злочину діяльність, вчинивши умисний, особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, що, на переконання суду, вказує на не бажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення, вчиняючи нові кримінальні правопорушення.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі ближче до середньої межі , передбаченою санкцією ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України. На думку суду, саме таке покарання за своїм видом та розміром буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого та буде необхідним й достатнім для його виправлення і попередження вчиненню нових злочинів.

Підстав, для застосування обвинуваченому ст. 69 КК України, не вбачається.

Враховуючи обставини, визначені ст. 178 КПК України, та взявши до уваги ризики, передбачені пунктами 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також з метою забезпечення виконання остаточного судового рішення, суд вважає необхідним до набрання цим вироком законної сили, залишити обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи у розмірі 21754,79 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого у повному обсязі.

Цивільний позов потерпілого задоволити повністю.

Арешт на майно, накладений згідно ухвали суду від 02.06.2023 року -скасувати.

Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 6 ( шість) місяців.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання засудженому ОСОБА_3 частково приєднати не відбуту міру покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17.02.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України та остаточно призначити покарання засудженому ОСОБА_3 у виді 7 (семи) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.

До призначеного покарання, на підставі ч.4 ст. 70 КК України засудженому ОСОБА_3 частково приєднати не відбуту міру покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 11.09.2023 року за ст. 126-1 КК України у виді арешту, терміном на 6 (шість) місяців та остаточно за сукупністю злочинів призначити засудженому ОСОБА_3 покарання у виді 7 (семи) років 9 (девяти) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування призначеного покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 01.06.2023.

До вступу вироку суду у законну силу міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 обрати тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, з дня ухвалення вироку.

Цивільний позов потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином -задоволити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - 6384 (шість тисяч триста вісімдесят чотири) грн. 14 коп. у відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди та 500 000 (п`ятсот) тисяч гривень у відшкодування завданої моральної (немайнової) шкоди.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 у дохід держави документально підтверджені витрати на проведення судової експертизи у розмірі 21754 (двадцять одну тисічу сімсот п`ятдесят чотири) гривні 79 копійок

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02.06.2023 року, на виявлені та вилучені речі, а саме: змив речовини бурого кольору із першої сходинки біля будинку, який поміщено до паперового конверту НПУ СУ №1; змив речовини бурого кольору із асфальтобетонного покриття перед сходами, який поміщено до паперового конверту НПУ СУ №2; контрольний зразок стерильної серветки, на який робились змиви, який поміщено до паперового конверту НПУ СУ №3; ніж, який поміщено до паперової коробки, кофту, яку поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 1625597, штани, які поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 1625596, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області

Речові докази у кримінальному провадженні :

-DVD-R диск із записом камери відеоспостереження яка знаходиться на будинку №47 в м. Дубно, Рівненської області за 31.05.2023р. -залишити при матеріалах кримінального провадження.

-Змив речовини бурого кольору із першої сходинки біля будинку, змив речовини бурого кольору із асфальтобетонного покриття перед сходами, контрольний зразок стерильної серветки, на який робились змиви які поміщено до спеціального пакету «ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА МВС УКРАЇНИ 5364002», змиви із правої та лівої руки ОСОБА_3 які поміщено до спеціального пакету «ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА МВС УКРАЇНИ 5364001», зразок крові ОСОБА_6 та ОСОБА_3 які поміщено у окремі паперові конверти, ніж, який поміщений до картонної коробки, кофту та штани які поміщено до спеціального пакету «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ WAR 1781645», зрізи нігтів із правої та лівої руки ОСОБА_3 , які поміщені у паперовий конверт, зразок букального епітелію ОСОБА_3 , який поміщено до спеціального пакету «ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА МВС УКРАЇНИ 3652012» , що знаходиться в камері зберігання речових доказів Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області- знищити.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Рівненського Апеляційного суду протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1