У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2023 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жмеринці клопотання слідчого СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Семікараковська, рф, Ростовської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, раніше судимого, останній раз 10.04.2023 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.190 КК України, до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, у вчиненні кримінального злочину передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий слідчого відділення Жмеринського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що ОСОБА_5 , 11.11.2023 приблизно 14:00 год., перебуваючи в м. Жмеринка Вінницької області вирішив протиправно заволодіти чужим майном.

У подальшому, ОСОБА_5 в період дії воєнного стану в Україні, введеного на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, та продовжений Указом Президента України «Про продовження строку воєнного стану в Україні» від 26.07.2023, №451/2023, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку воєнного стану в Україні» від 27.07.2023 № 3275-ІХ, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з метою власного незаконного збагачення, з корисливих спонукань, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, повторно, прийшов до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де увійшовши до 3 підїзду постукав у двері квартири АДРЕСА_3 , в якій без реєстрації проживає ОСОБА_7 , яка є особою з інвалідністю першої групи (по зору), а власником якої є ОСОБА_8 . Після того як ОСОБА_7 відчинила двері, ОСОБА_5 представився представником Жмеринської районної військової адміністрації, пройшов на кухню квартири, де повідомив, що він діє за дорученням та встановлює осіб похилого віку для вирішення питання про надання їм гуманітарної допомоги та попросив надати відповідні підтверджуючі документи.

В подальшому, ОСОБА_7 пішла до кімнати квартири, однак з метою попередити викрадення наявних у неї грошових коштів, остання взяла з шафи гаманець білого кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 90000 грн. купюрами різного номіналу та 1000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 11.11.2023 становить 36036 грн., який заховала в халат під пахву лівої руки. В цей час ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, скориставшись тим, що ОСОБА_7 є особою похилого віку та має вади зору, пройшов за нею у кімнату, де застосувавши до неї фізичну силу, а саме взявши її за плечі та штовхнув, від чого вона впала на підлогу кімнати на лівий бік, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, після чого рукою вирвав з-під її халата вище вказаний гаманець і з грошовими коштами в загальній сумі 126036 грн., а також з тумбочки кімнати забрав інший гаманець червоного кольору, в якому знаходились грошові кошти різними купюрами в сумі 2100 грн., та з викраденим залишив приміщення вказаної квартири, тобто зник з місця вчинення злочину.

В подальшому ОСОБА_5 розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд, чим завдав потерпілій майнової шкоди на загальну суму 128136 грн.

17.11.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 Кримінального кодексу України та 16.11.2023 затримано в порядку ст.208 КПК України о 13 годині 20 хвилин, про що складено протокол затримання.

Підозра ОСОБА_5 , у вчиненні даного злочину обґрунтовується, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколом допиту потерпілого, протоколами допиту свідків, протоколом затримання у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_9 , впізнанням по фотознімкам, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , іншими матеріалами кримінального провадження.

Метою застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 є запобігання вчинення іншого кримінального правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Підставою застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри та ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема: 1) переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, в нього відсутнє законне джерело доходу, постійне місце роботи та навчання; 2) незаконного впливу підозрюваного на потерпілого, свідків чи експертів, оскільки згідно статті 23 Кримінального процесуального кодексу України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно ОСОБА_5 матиме можливість здійснювати на них відповідний незаконний вплив; 3) вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних майнових злочинів.

Дані ризики доводяться тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , відповідно до ст.12 КК України вчинив тяжкий (злочин) кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 6 до 10 років, ніде не працює та не навчається, не має постійного джерела доходів, а також і те, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи свою відповідальність за вчинене ним кримінальне правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності може чинити тиск на свідків та експертів чим перешкоджати встановленню істини по справі, вчинив інше кримінальне правопорушення, у зв`язку із цим існує необхідність застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вказаним ризикам. На підставі викладеного слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вважає, що без обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, запобігти ризикам, які вказані у клопотанні неможливо, оскільки ОСОБА_5 , будучи неодноразово раніше судимим за злочини проти власності, має не зняту та не погашену судимість, не працює, не навчається, не має стійких соціальних зв`язків, вчинив тяжке кримінальне правопорушення, тому вважає що підстав застосувати інший більш м`який запобіжний захід не має сенсу.

Слідчий СВ Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є доцільним та таким, що зможе запобігти ризикам, що вказані в клопотанні та на які посилається прокурор.

Підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що вину у вчиненому визнає, не заперечував проти застосування відносно нього запобіжного заходу тримання під вартою, однак просив визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів доходів громадян.

Захисник ОСОБА_6 не заперечував щодо обрання його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив застосувати як альтернативу визначити заставу у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного, його захисника, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали додані до клопотання слідчого, прийшов до наступного висновку.

Згідно ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При цьому відповідно до ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Ст.177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також суд вбачає наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор: переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 6 до 10 років, офіційно ніде не працює та немає стабільного доходу, раніше неодноразово судимий, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

З аналізу матеріалів кримінального провадження слідчий суддя вбачається, що неможливо застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, оскільки він буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним слідчим у клопотанні та слідчим і прокурором під час розгляду клопотання.

Таким чином слідчий суддя переконаний в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з встановленням застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , а саме те, що він вчинив тяжкий злочин в умовах воєнного стану, вважаю за необхідне визначити заставу відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у розмірі 40 прожиткового мінімуму для працездатних осіб; оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Семікараковська, рф, Ростовської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту взяття під варту.

Встановити строк дії ухвали до 14.01.2023 року включно.

Визначити розмір застави у межах 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 107360 (шістдесят сім тисяч сто) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок UA0000401, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26286152, банк отримувача ДКСУ м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обовязки: прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення (застави) коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та суддю Жмеринського міськрайонного суду.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом слідчого, прокурора або суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1