Справа № 204/6132/19
Провадження № 1-кп/204/104/23
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2023 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю захисника: ОСОБА_4 ,
за участю обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровськ, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одружений, на утриманні нікого не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 22.12.2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі з Ігренського ВЦ УДПтСУ в Дніпропетровській області № 133 13.08.2016 року на підставі ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05.08.2016 року умовно достроково на 1 рік 1 місць 16 днів;
- 30.03.2023 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст.121 КК України до 6 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
ОСОБА_5 , 23.08.2019 року, близько 12.00 години, знаходячись поблизу будинку № 2 по вул. Надії Алексєєнко у м. Дніпрі, побачив у руці раніше йому знайомого потерпілого ОСОБА_7 , мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «A6010», чорного кольору, imei-1: НОМЕР_1 , imei-2: НОМЕР_2 , при цьому у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та він визначив предметом свого злочинного посягання вищевказаний мобільний телефон.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, 23.08.2019 року, близько 12.00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, наблизився до потерпілого ОСОБА_7 , та наніс останньому не менше двох ударів кулаком правої руки в область обличчя потерпілого, спричинивши останньому фізичний біль та відповідно висновку судово-медичної експертизи № 2690е від 30.08.2019 року, тілесні ушкодження у вигляді: садна в лобній області по центру, ближче до міжбрівої області та синця у лівій параорбітальній області з переходом на спинку носу, скроневу та виличну область, які за своїм характером виявлені відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, тобто застосував відносно потерпілого ОСОБА_7 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я останнього. Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, скориставшись тим, що воля потерпілого ОСОБА_7 до вчинення можливого опору подавлена, діючи умисно, з корисливих спонукань та з метою наживи, шляхом ривка, вихопив з руки потерпілого ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «A6010» imei-1: НОМЕР_1 , imei-2: НОМЕР_2 , ринкова вартість якого відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/12.1/1033 від 29.08.2019 року, станом на 23.08.2019 року, становила 900,00 гривень, отримавши таким чином можливість розпорядитись вказаним мобільним телефоном на власний розсуд та спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 900,00 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав в межах пред`явленого обвинувачення у повному обсязі, щиро розкаявся. Просить суворо не карати.
Від потерпілого ОСОБА_7 на адресу суду надійшла заява про проведення судового розгляду за його відсутності. Вид та міру покарання обвинуваченому просив призначити на розсуд суду.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого (арк. кримінального провадження 93-112); висновок судово-товарознавчої експертизи № 19/12.1/1033 від 29 серпня 2019 року (арк. кримінального провадження 76-80); постанову про визнання речових доказів від 30.08.2019 року (арк. кримінального провадження 91-92).
Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, у зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч.3 ст. 349 КК України, оскільки свідчення ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення та ніким не оспорюються.
Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вірно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 186 КК України.
Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушення як засудженими, так і іншими особами.
Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України завдань закону про кримінальну відповідальність правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання кримінальним правопорушенням.
Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, раніше неодноразово судимого, за злочини проти життя та здоров`я особи, було призначено реальне покарання, однак на шлях виправлення обвинувачений не став і продовжував вчиняти нові умисні кримінальні правопорушення, не одружений, на утриманні нікого не маючого, офіційно не працевлаштованого, не перебуваючого на обліку у лікарів нарколога та психіатра, а також обставини, що пом`якшують і відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд визнає: щире каяття обвинуваченого.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує рецидив злочинів.
З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що поведінка обвинуваченого свідчить про його схильність до вчинення умисних злочинів, про небажання ставати на шлях виправлення, а тому з метою попередження вчинення ним нових злочинів обвинуваченому необхідно призначити покарання за ч. 2 ст. 186 КК України виключно у виді позбавлення волі, що буде відповідати ступеню тяжкості, характеру вчиненого кримінального правопорушення.
Беручи до уваги, що 30 березня 2023 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська ОСОБА_5 був засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України до 6 років позбавлення волі, а дане кримінальне правопорушення ОСОБА_5 було вчинено до постановлення попереднього вироку, то суд призначає покарання за правилами, передбаченими ч.ч. 1,4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Підстав для застосування ст. 69 КК України, суд не вбачає, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість вчиненого кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено, крім того у суду не виникає переконання в тому, що виправлення обвинуваченого можливе без реального виконання покарання.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 було затримано 23 серпня 2019 року, а згідно ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 серпня 2019 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2020 року ОСОБА_5 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. За таких обстави, строк попереднього ув`язнення підлягає зарахуванню в строк відбування покарання з дотриманням правил ст. 72 КК України.
Також, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_5 в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, слід зарахувати строк відбування покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2023 року.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно стягнути на користь держави витрати за проведення по справі судово-товарознавчої експертизи № 19/12.1/1033 від 29 серпня 2019 року, згідно наданої довідки.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 124, 349, 368, 369-371, 373-376, 394 КПК України, суд,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного даним вироком більш суворим, призначеним вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2023 року, остаточно призначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді позбавлення волі строком 6 (шість) років.
Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з 23 серпня 2019 року по 27 січня 2020 року, а також строк відбування покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2023 року, відповідно до якого на підставі ст. 72 КК України у строк відбуття покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 21 грудня 2022 року по день набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 19/12.1/1033 від 29 серпня 2019 року, у розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 04 коп.
-мобільний телефон «Lenovo A 6010» чорного кольору, imei-1: НОМЕР_1 , imei-2: НОМЕР_3 , який зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція № 2494 повернути потерпілому ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1