Справа №430/2038/21
Провадження 1-в/0198/2/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області подання сектору № 22 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася в м.Красний Луч Луганської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , засудженої 11 листопада 2021 року Станично-Луганським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень,

В С Т А Н О В И В :

Начальник сектору № 22 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях звернувся до суду з поданням про звільнення від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 , засудженої 11 листопада 2021 року Станично-Луганським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень. 14.01.2022 органом пробації до суду було направлене подання про заміну засудженій несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавленням волі на підставі ч. 3 ст. 26 КВК України, однак, 07.02.2022 ухвалою Станично-Луганського районного суду Луганської області в задоволенні подання відмовлено.

Також органом пробації надано до суду лише частину особової справи ОСОБА_3 , яку вдалось відновити, оскільки документи в паперовому вигляді були втрачені через повномасштабне вторгнення Російської Федерації.

В судове засідання прокурор, представник сектору № 22 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях не з`явилися, надавши суду клопотання про розгляд подання за їх відсутності. Прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України під час вирішення питань пов`язаних із виконанням вироків, в судове засідання викликається також і засуджений.

Так, останнім відомим місцем проживання засудженої ОСОБА_3 є адреса: АДРЕСА_2 . Станом на 09.02.2024 Щастинський район включений до Переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією».

В Єдиній інформаційній базі даних внутрішньо переміщених осіб актуальні відомості про ОСОБА_3 відсутні.

Оскільки прокурор, представник сектору № 12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях були належним чином повідомлені про час та місце розгляду подання, а викликати засуджену засобами звичайного поштового зв`язку не виявилось можливим з об`єктивних причин, однак вона повідомлена про розгляд подання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, суд відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, розглянув справу за відсутності останніх.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає подання таким, що підлягає задоволенню.

Згідно з вироком Станично-Луганського районного суду Луганської області від 11.11.2021, який набрав законної сили 13.12.2021, ОСОБА_3 засуджена за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

14.01.2022 орган пробації на підставі ч. 3 ст. 26 КВК України звертався до суду з поданням про заміну засудженій ОСОБА_3 несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавленням волі, однак 07.02.2022 ухвалою Станично-Луганського районного суду Луганської області, що набрала законної сили 15.02.2022, в задоволенні подання відмовлено.

18.05.2023 органом пробації до ГУНП в Луганській області направлено подання для вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 389 КК України, яке згідно з інформацією Головного управління Національної поліції в Луганській області від 12.06.2023 залишено без розгляду.

Окрім того, за довідкою УІАП ГУНП в Луганській області ОСОБА_3 станом на 24.01.2024 кримінальних правопорушень не вчиняла.

Необхідно відмітити, що чинне законодавство встановлює правило, згідно з яким звільненню від відбування покарання підлягають особи, відносно яких строки давності виконання обвинувального вироку закінчилися. Під давністю виконання обвинувального вироку розуміється сплив встановлених у законі строків з дня набрання обвинувальним вироком законної сили, що виключає виконання призначеного судом покарання. Строк давності виконання обвинувального вироку починає спливати з моменту набрання вироком законної сили і триває весь час, доки вирок не виконується з причин, не пов`язаних з ухиленням особи від його виконання. Нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку передбачено статтею 80 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання, а також якщо до закінчення строку, зазначеного у частині першій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин.

Отже, строк давності виконання обвинувального вироку починає спливати з моменту набрання вироком законної сили і триває весь час, доки вирок не виконується з причин, не пов`язаних з ухиленням особи від його виконання, або доки засуджений не вчинить новий злочин.

Однак, ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Частиною 1 статті 389 КК України передбачено кримінальну відповідальність за ухилення від виконання покарання у виді штрафу.

Разом з тим, відомості щодо притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, інші дані щодо зупинення або переривання строків давності виконання обвинувального вироку, в матеріалах справи відсутні.

Тому на думку суду факт ухилення ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді штрафу не встановлений.

Згідно зі ст. 152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання, окрім іншого, є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

З урахуванням викладеного суд вважає, що є всі підстави для звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно неї.

Керуючись п. 14 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Подання начальника сектору № 22 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях задовольнити.

ОСОБА_3 , засуджену 11 листопада 2021 року Станично-Луганським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, звільнити від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

На ухвалу протягом семи днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя Ірина ГАЙДАР