Справа № 570/319/24
Номер провадження 1-кс/570/56/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000049, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вітебська Республіки Білорусь, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше неодноразово судимого за вчинення злочинів проти власності, востаннє 23.05.2018 засуджений вироком Рівненського районного суду Рівненської області за вчинення злочину, передбаченого за ч.3 ст.185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, -

в с т а н о в и в:

19.01.2024 слідчий слідчого відділення відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 (далі - слідчий) за погодженням із прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 (далі - прокурор), звернувся до слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Короткий зміст клопотання.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим, востаннє 23.05.2018 засуджений вироком Рівненського районного суду Рівненської області за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; крім того, відносно останнього 03.08.2023 до Млинівського районного суду Рівненської області скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000205 від 08.06.2023 за ч.4 ст.185 КК України, який перебуває на розгляді, на шлях виправлення та перевиховання не став, маючи незняту та непогашену судимість, вчинив новий, умисний, корисливий злочин проти власності.

У клопотанні слідчий стверджує, що 17 січня 2024 року, приблизно о 03 год 30 хв. ОСОБА_7 , діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, який в подальшому продовжено, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів та з метою власного матеріального збагачення, незаконно проник через паркан на територію огородженого господарства, що за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому шляхом відкриття дверей проник до автомобіля марки "Peugeot 3008" з реєстраційним номером НОМЕР_1 , звідки таємно викрав, належні ОСОБА_8 особисті речі, а саме: грошові кошти в сумі 5000 гривень та відеореєстратор "ASPRING EXPERT 6" вартістю 1500 гривень, чим завдав потерпілому майнову шкоду в розмірі 6500 гривень.

У клопотанні слідчий також зазначає, що 17 січня 2024 року о 15.20 год. на підставі ст.208 КПК України ОСОБА_7 , було затримано за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а 18січня 2024 року слідчим, за погодженням з прокурором Рівненської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Оскільки на думку слідчого, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, якій мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів та визначити як альтернативний запобіжний захід заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також у клопотанні зазначається, що обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Позиції учасників кримінального провадження.

Прокурор підтримав клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав, викладених у ньому.

Слідчий підтримав подане клопотання з підстав, наведених в такому.

Слідчим суддею у судовому засіданні долучено до матеріалів клопотання подану слідчим ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2023 року у справі № 161/21934/23 про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , повідомлення про звільнення особи з-під варти у зв`язку із внесенням застави від 18.12.2023 № 709/41/01-2023, розписки про отримання стороною захисту примірників клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 , якому було доручено Західним регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги забезпечити надання ОСОБА_7 безоплатної вторинної правової допомоги, залишив судове засідання під час обрання останньому запобіжного заходу у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом ОСОБА_6 та повідомив у суді, що його захисником є ОСОБА_6 .

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, покликався на те, що підозра останнього у вчиненні злочину є необґрунтованою та не підтверджується долученими до клопотання доказами, частина з яких є недопустимими. Просив врахувати, що віднайдені під час обшуку речі належать іншій особі. Також, заперечив щодо ризиків, наведених у клопотанні, просив обрати підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді цілодобого домашнього арешту з носінням електронного браслету або зменшити заставу до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За клопотанням ОСОБА_6 слідчим суддею у судовому засіданні долучено до матеріалів клопотання копії заяви ОСОБА_7 про зарахування його в якості добровольця (або за контрактом) до лав Збройних Сил України, довідки ФОП ОСОБА_9 від 06 вересня 2023 року № 44 про те, що ОСОБА_7 працює у нього, епікризу відділення трансплантології та планової хірургії про перебування ОСОБА_7 на стаціонарному лікуванні з 03.09.2022 по 05.09.2022 та з 05.09.2022 по 09.09.2022.

Підозрюваний просив відмовити у задоволенні клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обставини викладені у клопотанні заперечив, підтримав клопотання захисника щодо обрання йому альтернативного запобіжного заходу у вигляді цілодобого домашнього арешту.

Фактичні обставини справи, встановлені слідчим суддею та норми права, які підлягають застосуванню.

Ознайомившись із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Примірник клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний отримав у строк, передбачений ч.2 ст.184 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділення відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебуває кримінальне провадження №0000049, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

17 січня 2024 року о 15 год. 20 хв. ОСОБА_7 було затримано на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17 січня 2024 року.

Згідно повідомлення про підозру у вчиненні злочину, 18 січня 2024 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке згідно КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що відповідно до ст.183 КПК України не перешкоджає застосуванню до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розділом II Кримінального процесуального кодексу України визначено, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п.9 ч.2 ст. 131 цього Кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Крім цього, у ст.178 КПК України визначений перелік обставин, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Щодо обґрунтованості підозри.

Поняття обґрунтованої підозри та чіткі критерії її оцінки у національному законодавстві не визначені.

Проте воно висвітлено у практиці Європейського суду з прав людини, що підлягає застосуванню українськими судами. Термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі "Нечипорук і Йонкало проти України"). Обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства").

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Цей стандарт переконання є нижчим, ніж стандарт переконання "поза розумним сумнівом", та вимагає меншої ваги доказів, ніж для вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи на стадії судового розгляду.

Відповідно до практики ЄСПЛ, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується: витягом від 18.01.2024 з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000049, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 січня 2024 року, протоколом огляду місця події від 17 січня 2024 року, протоколом допиту потерпілого від 17 січня 2024 року, протоколом огляду предметів та відео-файлів від 17 січня 2024 року, протоколом допиту свідка від 17 січня 2024 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17 січня 2024 року, протоколом обшуку від 17 січня 2024 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17 січня 2024 року.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя зазначає, що оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення його вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а лише з метою визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тобто на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати вже суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Як встановлено під час судового засідання та вбачається із досліджених слідчим суддею в судовому засіданні доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, вони є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Щодо ризиків кримінального провадження.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

На переконання сторони обвинувачення, у цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, якій мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Щодо ризику переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає такий ризик на момент розгляду даного клопотання обґрунтованим з огляду на таке.

При оцінці ризику переховування від слідства та/або суду може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у § 76 рішення ЄСПЛ "Пунцельт проти Чехії" ("Punzelt v. Czech Republic") № 31315/96 від 25.04.2000.

Слід зазначити, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, зокрема наявності офіційного місця роботи, сімейного статусу, наявності соціальних зв`язків в суспільстві.

Наведена обставина у виді безальтернативності та тяжкості покарання, на переконання слідчого судді, сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного вчинити дії з метою переховування від суду для уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі "Ілійков проти Болгарії", в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, приходить до обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Крім того, слідчий суддя враховує, що згідно долученого до клопотання повідомлення про звільнення особи з-під варти у зв`язку із внесенням застави від 18.12.2023 № 709/41/01-2023, утримуваний з 15.12.2023 в ізоляторі тимчасового тримання " 1 ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 у зв`язку із внесенням застави у розмірі 107360 грн був звільнений з-під варти 18.12.2023 та вважається таким, відносно якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави із покладенням на нього ряду обов`язків, зокрема невідлучення з м.Луцька.

Щодо ризику незаконно впливати на потерпілого та свідків, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши сторони кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що оскільки підозрюваному відомо про місце проживання потерпілого, ОСОБА_7 може незаконно на нього впливати, чинити фізичний та психологічний тиск заради зміни чи відмови від наданих ним показань.

Натомість, клопотанням не в повній мірі обґрунтовано ризик незаконного впливу на свідка - оператора АЗК, яка впізнала підозрюваного, який о 04:30 17.01.2024 здійснив покупки на АЗК під час її зміни та які показання вона може змінити.

Щодо ризику вчинити інші кримінальні правопорушення слід зазначити наступне.

Щодо ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення (іншого злочину) то слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_7 раніше був неодноразово судимим, за вчинення злочинів проти власності, востаннє 23.05.2018 засуджений вироком Рівненського районного суду Рівненської області за вчинення злочину, передбаченого за ч.3 ст.185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Також слідчий суддя враховує, що відносно ОСОБА_7 03.08.2023 до Млинівського районного суду Рівненської області скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000205 від 08.06.2023 за ч.4 ст.185 КК України. У судовому засіданні підозрюваний та його захисник зазначили, що в межах даного кримінального провадження ОСОБА_7 визнає свою вину.

Оскільки, в матеріалах клопотання відсутності належні докази офіційного працевлаштування, а надана у судовому засіданні захисником довідка ФОП про працевлаштування ОСОБА_7 різноробочим, слідчим суддею не враховується, так як остання видана 06.09.2023 і відхиляється, як неактуальна.

Тож, слідчий суддя вважає, що скрутне матеріальне становище може спонукати підозрюваного до вчинення інших нових кримінальних правопорушень.

У зв`язку з вищезазначеним, слідчий суддя вважає, що наведені у клопотанні слідчого обставини у їх сукупності дають достатні підстави вважати наявним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, якій мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає даний ризик необґрунтованим, оскільки відеореєстратор "ASPRING", кабель живлення до нього та інші речі вилучені в ході обшуку, поміщено до спец.пакету НПУ та зберігаються в поліції, що підтверджується протоколом від 17.01.2024 року.

У клопотанні також не вказано, яким чином та за якими ознаками слідчий може ідентифікувати грошові кошти, які за його твердженням викрав ОСОБА_7 , а кількості даних купюр та їх номінальну вартість у клопотанні не наведено.

Інші речові докази, які може на думку слідчого знищити ОСОБА_7 у клопотанні не конкретизовані, а докази наявності у нього можливих співучасників слідчому судді не надані.

Щодо можливості інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти ризикам, передбаченим, статтею 177 КПК України та клопотання захисника про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Частиною 1 ст.176 КПК України встановлена відповідна ієрархія запобіжних заходів від найбільш м`якого (особисте зобов`язання) до найбільш суворого (тримання під вартою). Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (ч. 3 ст. 176 КПК України).

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права. Тримання під вартою вважається "позбавленням волі" в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, слідчий суддя повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 "Про взяття під варту до суду" зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування "обґрунтованої ймовірності", за яким слід вважати, що інші, більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, особисте зобов`язання та інші, не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Так, на думку слідчого судді, застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання реалізації ним встановлених ризиків переховування від органів досудового розслідування, ухилення від слідства та суду, можливості незаконно впливати на потерпілого, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Крім того, слідчий суддя враховує як обставини можливого вчинення кримінального правопорушення, так і характеризуючі відомості про особу підозрюваного.

Відтак, за переконанням слідчого судді у клопотанні захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту слід відмовити.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що до ОСОБА_7 слід застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного - з моменту затримання. (ч. 1, 2 ст. 197 КПК).

Зважаючи на ризики, встановлені під час судового розгляду, особливості досудового розслідування відповідної категорії кримінальних правопорушень, слідчий суддя вбачає обґрунтованим застосувати до підозрюваного тримання під вартою на строк 60 днів. Такий строк необхідно обраховувати з моменту затримання підозрюваного, а саме з 15 години 20 хвилин 17 січня 2024 року.

Щодо обрання та визначення розміру застави.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.2 ч.5 ст. 182 КПК України).

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави має бути достатнім стимулюючим фактором, який би підозрюваний або інша особа (заставодавець) боялася б втратити внаслідок невиконання процесуальних обов`язків.

На переконання слідчого судді, такій меті цілком може відповідати застава в сумі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яку просить визначити слідчий, та яка становить 242240 гривень 00 копійок.

Саме такий розмір є розумним з огляду на необхідність виконання завдань кримінального провадження, зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, запобігти встановленим ризикам кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя вважає розмір застави у меншому розмірі, а саме у 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як просить захисник, недостатнім стимулюючим фактором та таким, що зменшує вірогідність підозрюваного боятися її втратити внаслідок невиконання процесуальних обов`язків.

У зв`язку із застосуванням до ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя вважає за необхідне визначити обов`язки, які будуть покладені на нього, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 193-194, 196-197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про обранння альтернативного запобіжного заходу у вигляді цілодобого домашнього арешту - відмовити.

Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , - задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вітебська Республіки Білорусь, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше неодноразово судимого за вчинення злочинів проти власності, востаннє 23.05.2018 засуджений вироком Рівненського районного суду Рівненської області за вчинення злочину, передбаченого за ч.3 ст.185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, запобіжний захід - тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його затримання, а саме з 15 години 20 хвилин 17 січня 2024 року.

Визначити як альтернативний запобіжний захід заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму у 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на нього наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею на підозрюваного, у разі внесення за нього застави, визначити до 16 березня 2024 року.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали до 16 березня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 22 січня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1