Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/2680/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржниці ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржниця ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області зі скаргою на постанову старшого слідчого відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 27.12.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000232 від 26.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В обґрунтування доводів скарги ОСОБА_3 зазначає, що 27.12.2023 року старшим слідчим відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 була винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000232, яке внесене до ЄРДР 26.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у зв`язку з тим, що слідчим та експертним шляхом було встановлено механізм дорожньо-транспортної пригоди, а саме хто з учасників ДТП допустив порушення Правил дорожнього руху України, які призвели до настання самої події , а відповідно усі здобуті докази є достатніми для прийняття висновку про відсутність вини ОСОБА_6 у вчинення ДТП. Із вказаною постановою слідчого скаржниця незгодна, вважає її передчасною та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам Кримінального процесуального законодавства України. Ну думку скаржниці, слідчим однобічно оцінено покази свідків ОСОБА_10 та дані слідчого експерименту з їх участі, водій трактора ОСОБА_6 чомусь не побачив потерпілого, який виявився перешкодою для його руху в попутному напрямку і якого видно у світлі фар двох транспортних засобів, які рухались назустріч один одному. Також зазначає, що водій трактора ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_7 надали однакові, ідентичні пояснення про події, що свідчить про порушення вчинені слідчим під час їх допиту та оформленні відповідних протоколів. У постанові слідчим не відображено як дані про видимість у напрямку руху впливають на прийняття висновку про закриття кримінального провадження та надання оцінки діям водія трактора. З фото трактора на аркушах справи 21,42 встановлено, що на даху кабіни трактора наявні світловий прилад продовгуватої форми, який не відповідає формі і місцю розміщення робочих фар, які мають бути за технічними характеристиками трактора не на даху трактора, але обґрунтування цих обставин у постанові слідчого від 27.12.2023 року та у справі відсутні. Крім того, слідчим проведено слідчі дії та експерименти по відтворенню обстановки та обставин події без залучення її до кримінального провадження як потерпілої, при цьому її визнано потерпілою лише 28.11.2023 року , коли майже всі слідчі дії, покладені в основу постанови про закриття кримінального провадження, були проведені, що не відповідає вимогам КПК України. Скаржниця зазначає, що однією з підстав неправомірності висновків слідчого та незаконності постанови про закриття кримінального провадження є неповнота складання протоколу огляду місця події та схеми ДТП, висновок про перебування водія трактора ОСОБА_6 під час керування транспортним засобом у тверезому стані не підтверджений належними та допустимими доказами, оскільки у водія трактора не було взято кров на лабораторне дослідження. Окрім цього, вказує, що висновок слідчого про те, що потерпілий ОСОБА_8 перебував у стані алкогольного сп`яніння також не ґрунтується на належних та допустимих доказах, оскільки такий висновок ґрунтується на документі , який є ксерокопією, не засвідчений і не відповідає вимогам медичних документів, що можуть стверджувати такий факт. Звертає увагу, що слідчий не забезпечив її право як потерпілої на залучення до справи до винесення постанови про призначення судової автотехнічної експертизи. Слідчий не конкретизував, які саме пункти правил дорожнього руху порушені пішоходом ОСОБА_8 , що впливає на повноту і правильність винесеної постанови про закриття провадження. В даному випадку на вирішення автотехнічної експертизи слідчим було надано неповні дані щодо обставин та події ДТП, що призвело до отримання неправильного висновку експертизи. Також зазначає, що не допитано свідка, про якого вона зазначала, а саме ОСОБА_9 , яка бачила потерпілого ОСОБА_8 перед ДТП та свідчення якої могли б допомогти у встановлені обставин події.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_3 просить скасувати постанову старшого слідчого відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 27.12.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000232 , внесеного до ЄРДР 26.10.2023 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також витребувати матеріали вказаного кримінального провадження.

19.01.2024 року на запит слідчого судді надано матеріали кримінального провадження № 0000232 внесеного до ЄРДР 26.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Скаржниця ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги скарги підтримала та просить її задоволити з підстав наведених у ній.

Старший слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні проти вимог скарги заперечив, вважає постанову про закриття кримінального провадження законною, вмотивованою та прийнятою відповідно до норм КПК України.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні відносно задоволення скарги заперечує, оскільки усі необхідні слідчі дії у даному кримінальному провадженні проведені, тому постанова про закриття кримінального провадження є законною та обгрунтованою .

Заслухавши скаржницю, старшого слідчого, прокурора, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За змістом ст.ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим (дізнавачем) всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого (дізнавача) покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК України, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Зі змісту ст. 26 КПК України вбачається, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Положенням статті 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

В той же час, відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого (дізнавача) про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий (дізнавач), прокурор під час досудового розслідування зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву. Зокрема, якщо слідчим (дізнавачем) закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Слідчим суддею із матеріалів скарги встановлено, що у провадженні СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області перебували матеріали кримінального провадження № 0000232, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 27.12.2023 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000232 від 26.10.2023 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

19.01.2024 року на запит суду надано матеріали кримінального провадження № 0000232 від 26.10.2023 року.

Детально проаналізувавши вказані матеріали кримінального провадження слідчим суддею встановлено, що у рамках кримінального провадження № 0000232 від 26.10.2023 року не проведені всі необхідні процесуальні та слідчі дії. Зокрема, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим у постанові про призначання експертизи технічного стану транспортного засобу від 01.11.2023 року не ставилося питання стосовно додаткових освітлювальних приладів, які розміщені на даху кабіни трактора та як зазначені прилади впливають на безпеку руху та чи відповідають технічним умовам, тому зазначене питання експертом не досліджувалось. Також, слідчим проводились слідчі дії та експерименти по відтворенню обстановки та обставин події без залучення потерпілої ОСОБА_3 , яка була залучена постановою слідчого у якості потерпілої лише 28.11.2023 року, тобто через місяць після внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування. Тому ОСОБА_3 була позбавлена можливості ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення таких дій, а також знайомитися з протоколами слідчих та інших процесуальних дій, виконаних за її участі, що суперечить вимогам ст. 56 КПК України. Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу, що у наявному висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.10.2023 року не зазначено, яким чином проводилось обстеження ОСОБА_6 на стан сп`яніння, чи має лікар, який проводив обстеження особи, необхідну кваліфікацію, чи відбирались біологічні зразки на лабораторне дослідження з метою визначення стану сп`яніння. Також, у постанові про закриття кримінального провадження слідчим не зазначено, чи порушила вимоги ПДР особа, яка померла - ОСОБА_8 , який зазначений у постанові як пішохід.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що у даному випадку дії слідчого суперечать загальним засадам та завданням кримінального провадження, тому вважає, що висновки слідчого про наявність підстав для закриття кримінального провадження є недопустимими.

Доводи скаржниці ОСОБА_3 про передчасність і необґрунтованість рішення про закриття кримінального провадження є слушними та знайшли своє підтвердження під час розгляду скарги, постанова слідчого про закриття кримінального провадження є такою, що винесена передчасно на підставі неповно проведеного досудового розслідування без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про передчасність та необґрунтованість викладеного висновку в постанові слідчого про закриття кримінального провадження, у зв`язку з чим постанову необхідно скасувати.

Керуючись ст. ст. 40, 110, 303, 306-307, 309-310 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження - задоволити.

Постанову старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 27.12.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000232 від 26.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1