ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 592/5378/23 Номер провадження 11-кп/814/882/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового розгляду ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6 /в режимі відеоконференції/

захисника ОСОБА_7 /в режимі відеоконференції/

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава кримінальне провадження № 0000373 за апеляційною скаргою захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на вирок Ковпаківського районного суду м.Суми від 31.07.2023 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Даним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, раніше судимого:

1) 13.10.2021 Зарічним районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт;

2) 11.01.2022 Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці, звільнений 05.08.2022 по відбуттю строку,

визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України і призначено йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_8 залишено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту затримання 22.03.2023.

На підставі ч.5 ст.72КК України зараховано у строк призначеного ОСОБА_8 покарання строк попереднього ув`язнення у період з 22.03.2023 до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на корить держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 8214 (вісім тисяч двісті чотирнадцять) грн. 34 коп.

Після набрання вироком законної сили скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.03.2023 (справа № 592/3782/23, провадження №1-кс/592/1607/23).

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

27.01.2023 об 17 год. 23 хв. ОСОБА_8 перебуваючи у приміщенні магазину «Єва - 906» ТОВ «РУШ», що розташований за адресою: м. Суми, вул. Засумська, 1, реалізуючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного в Україні Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, строк дії якого неодноразово продовжено, з корисливих мотивів та метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу з полиці торгівельного стелажу взяв товар: лосьйон після гоління охолоджуючий для чутливої шкіри торгової марки «Nivea», об`ємом 100 мл. в кількості 3 шт., загальною вартістю 807,00 грн. та утримуючи вказаний товар під правою рукою попрямував в напрямку виходу з магазину.

Після чого ОСОБА_8 , не розрахувавшись за вказаний товар, пройшов касову зону, покинув приміщення магазину та мав можливість викраденим майном розпорядитися на власний розсуд.

Не зупинившись на вчиненому, 22.03.2023 приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: м. Суми, вул. Засумська, 12А, реалізуючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, введеного в Україні Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, строк дії якого неодноразово продовжено, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом підбору ключа проник до багажного відділення транспортного засобу ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_10 звідки викрав: компресор марки «Ураган», набір залізних ключів (гайкових) з 11 позиціями під ключі (від 6 до 19 розміру), набір залізних ключів (накид на гайкові/накиднорожкові) 30 одиниць, придбані за радянських часів, загальною вартістю 3082 грн. 00 коп.

Розпорядитися викраденим майном ОСОБА_8 не зміг, оскільки був зупинений співробітником поліції, тобто не зміг довести свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погоджуючись з рішенням суду захисником в інтересах обвинуваченого подана апеляційна скарга в якій він ставиться питання про зміну вироку суду в частині призначення покарання. Просить призначити обвинуваченому покарання більш м`яке та без реального позбавлення волі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції призначено покарання, не є не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Апелянт, вказує, що судом не обгунтовановано відхилено доводи щодо застосування до обвинуваченого ст.75 або ст. 69 КК України. Не взято до уваги що ОСОБА_8 , щиро розкаявся у вчиненому, матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення майна.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений та його захисник в судове засідання з`явилися, просили задовольнити апеляційну скаргу, та пом`якшити покарання, призначити покарання без реального позбавлення волі.

Прокурор в судове засідання з`явився, вважає, що вирок суду є законним та обґрунтованим, підстав для задоволення апеляційної скарги не має, суд першої інстанції призначив об`єктивне покарання, для запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, вислухавши доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, а вирок суду змінити, пом`якшивши призначене обвинуваченому покарання, позицію прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без зміни, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який його засуджено, ґрунтується на доказах, достовірність і достатність яких не ставилася під сумнів сторонами кримінального провадження під час судового розгляду, у зв`язку з чим вони судом не перевірялися під час судового слідства і ніким із учасників судового розгляду не оскаржуються.

За такої процесуальної позиції сторін суд першої інстанції, провівши судове слідство у відповідності до вимог процесуального закону, дійшов обґрунтованого висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.185, ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України та правильно кваліфікувавши його дії як таємне викрадення чужого майна, крадіжка, вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану, закінчений замах н иаємне викрадення чужого майна, вчинене повторно вчинена в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України, правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, раніше судимий, зокрема за вчинення аналогічних корисливих злочинів, скоїв новий злочин в умовах воєнного стану.

Обставинною, що пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого у скоєному, відшкодування завданого збитку, шляхом повернення викраденого, а обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин районний суд правильно дійшов до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання виключно в умовах ізоляції його від суспільства в призначений судом строк, обґрунтовано призначивши йому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкцією статті обвинувачення.

Тобто вид та розмір призначеного йому покарання є виваженим, слугуватиме не тільки справедливою карою за вчинене діяння, а й буде запобігати вчиненню ним та іншими особами нових злочинів.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченого з приводу того, що районним судом не в повній мірі враховані обставини, що пом`якшують покарання, а саме його щире каяття, оскільки як вбачається з вироку суду вказану обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого у повній мірі враховано районним судом при призначенні покарання обвинуваченому, у зв`язку з чим йому призначено покарання у межах санкції статті обвинувачення, яке є ближчим до мінімального.

Крім того, безпідставними та необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, є доводи захисника щодо призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Так, статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Відповідно до положень ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що, досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо (далі Постанова Пленуму №7).

Отже, загальною підставою для звільнення від відбування покарання з випробуванням є результат об`єктивної можливості досягнення мети покарання без його реального виконання. Наявність цієї підстави підтверджується сукупністю обставин кримінального провадження, що передусім характеризують вчинений злочин і особу винного.

Ознаками, які характеризують особу винного та впливають на визначення загальної підстави звільнення від відбування покарання з випробуванням, є: вік; соціальний та професійний статус, робота або навчання; сімейний стан, діти; стан здоров`я, зловживання алкогольними напоями; щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, визнання вини; поведінка у побуті і на роботі чи за місцем навчання; відносини винного із потерпілим. також до вказаних обставин провадження, що зумовлюють рішення суду про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, належить: примирення з потерпілим, відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди, тощо.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 , раніше судимий, не працює, на обліку у лікаря психіатри та нарколога не перебуває, перебуває під динамічним спостереженням у лікаря психіатра з діагнозом: психопатія сноговоріння, сноходіння.

Районним судом встановлені обставини, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття та відшкодування завданого збитку.

Разом з тим, колегія судів вважає, що суд першої інстанції визнавши ці обставини такими, що пом`якшують покарання, з врахуванням даних про особу прийшов до правильного висновку що ці обставини, зокрема повернення викраденого, істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а впливають на вид та розмір призначеного покарання.

За обставин коли доводи апеляційної скарги в частині призначення покарання були предметом обговорення судом першої інстанції при призначенні покарання, і судом було призначено покарання наближене до мінімального, колегія суддів вважає, що зазначені доводи сторони захисту не можуть взяті до уваги при вирішенні питань пов`язаних із застосуванням до обвинуваченого положень ст. 69, 75 КК України, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Істотних порушень кримінального процесуального законодавства під час досудового та судового слідства по даному кримінальному провадженню, які б могли чи перешкодили прийняти судом першої інстанції обгрунтоване та законе судове рішення колегією суддів не встановлено, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування вироку суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Ковпаківського районного суду м.Суми від 31.07.2023 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з моменту проголошення , а засудженим - у той же строк з моменту отримання копії судового рішення

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4