Справа № 337/2832/23
Провадження № 1-кп/337/254/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

особи, щодо якої подане клопотання ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

представника служби у справах дітей ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, учня 8-А класу Запорізької гімназії №45 ЗМР, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше примусові заходи виховного характеру не застосовувалися, у вчиненні суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

15.04.2023 року приблизно о 17-00 годині, малолітній ОСОБА_4 , перебуваючи на території парку «Ювілейний», розташованому в Хортицькому районі по пр. Ювілейному у м. Запоріжжя, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків з малолітньою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснив одне виприскування рідини з балончику з ефектним захистом для самозахисту сльозогінної та дратівливої дії «Тризуб-4» в обличчя останньої, внаслідок чого спричинив хімічні опіки 1-2 ст. кон`юнктиви на рогівки обох очей, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_8 , законний представник потерпілої ОСОБА_9 , у судове засідання не з`явилися. Цивільний позов не надходив. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду клопотання за відсутності не з`явившихся осіб, прийшов до висновку про проведення судового розгляду без участі потерпілої особи, та її законного представника.

Винуватість ОСОБА_4 підтверджується його пояснення суду про те, що навесні 2023 року, у другій половині дня, у парку по пр. Ювілейному у м. Запоріжжя, він наніс потерпілій ушкодження газовим балончиком, вприснув сльозогінній газ. Також вказав, що розкаюється у скоєному, приносив вибачення потерпілій.

До доказу винуватості особи, що не досягла віку кримінальної відповідальності, відноситься досліджений судом висновок експерта № 686п від 04.05.2023 року про ступінь тяжкості та механізм утворення тілесного ушкодження у ОСОБА_8 , з яких випливає, що отримане потерпілою ушкодження у вигляді хімічних опіків 1-2 ст. кон`юнктиви на рогівки обох очей, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

У зв`язку з наведеним, судом встановлено, що суспільно небезпечне діяння, інкриміноване ОСОБА_4 , який не досяг віку настання відповідальності за вказане діяння, мало місце і воно вчинено саме ОСОБА_4 .

Дії ОСОБА_4 містять ознаки кримінально караного діяння, що передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.

До суду надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, затвердженого прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя, про застосування до ОСОБА_4 примусового заходу виховного характеру у вигляді застереження.

Також ОСОБА_5 , який являється законним представником ОСОБА_4 , надав у судовому засіданні клопотання, у якому вважає за необхідне застосувати захід виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього ОСОБА_4 під нагляд батька, тобто ОСОБА_5 , що забезпечить максимальне дотримання інтересів неповнолітнього, і буде сприяти ефективному виховному процесу. Також клопотання містить посилання не те, що наприкінці 2021 року, ще до війни, мати дитини( ОСОБА_10 ) виїхала з України, залишивши сина в Запоріжжі. Він проживав з дідусем, внаслідок чого у нього істотно знизилися показники в навчанні. Школа навіть у січні 2021 року зверталася із відповідною заявою до органу опіки. Влітку 2022 року ОСОБА_11 прожив з ним. Він намагався організувати його дозвілля інакше, ніж він звик, коли жив з дідусем, а саме поклав на нього певні обов`язки: працювати на дачній ділянці, гуляти з собакою, відвідувати тренування тощо. Йому це не сподобалося і він з власної ініціативи змінив місце проживання і повернувся до дідуся, де йому дозволено робити все, що він бажає.

У судовому засіданні прокурор наполягала на задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_4 примусового заходу виховного характеру у вигляді застереження.

У судовому засіданні представник служби у справах дітей повністю згодна з позицією прокурора.

У судовому засіданні особа, щодо якої подане клопотання - ОСОБА_4 пояснив, що починаючи з зими 2022 року, за згодою матері, він проживає разом з дідусем. Також вказав, що з батьком він проживати не може, там немає відповідних умов, у батька чотири собаки, та йому не вистачає вільного часу для навчання. Фактично підтримав клопотання з приводу заходу у вигляді застереження.

У судовому засіданні законний представник ОСОБА_5 вважає, що хочемо виховати достойного громадянина, то передача сина йому під нагляд також забезпечить максимальне дотримання інтересів неповнолітнього. Також вказав, що дитина була без нагляду, і якщо б вона проживала з одним із батьків, то такого б не сталося. В цілому поклався на розсуд суду, з врахуванням його позиції.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що з 5 класу вона є класним керівником у ОСОБА_4 . Вихованням учня займалась мати. У ОСОБА_4 непогані здібності до навчання, він навчався на середньому і вище рівні. У шостому класі у нього була помічена незвичайна поведінка, він став більш агресивним. З`ясувалось, що у нього є проблеми зі спілкування з матір`ю, і він пішов жити до дідуся. З сьомого класу ситуація погіршилась, ОСОБА_4 став пропускати зайняття, не виконував завдання, але після бесіди виправлявся. Свідок також вказала, що спілкуватись із батьком учня почала влітку, коли почалась судова справа, і до цього батько не дуже цікавився станом справ.

З`ясувавши позиції учасників провадження, суд приходить до наступних висновків.

Суб`єктом кримінального правопорушення в силу ст. 18 КК України є фізична осудна особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність.

Вік, з якого може наставати кримінальна відповідальність, внормований статтею 22 КК України, у відповідності до частини першої якої кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років.

Виключення з цього правила, за яким вік кримінальної відповідальності знижений до чотирнадцяти років, встановлений частиною 2 ст. 22 КК України, яка містить вичерпний перелік кримінальних правопорушень, відповідальність за які настає після досягнення чотирнадцяти років, і в цьому переліку немає кримінального правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , та на момент вчинення дій йому не виповнилося чотирнадцять років.

Вчинені ним дії, містять ознаки суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки правопорушення, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Притягнутим до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 бути не може, оскільки на момент вчинення інкримінованих дій він не досяг загального віку кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, як випливає із змісту ст. 498 КПК України.

До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі статтею 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Розділом ХV КК України встановлено особливості кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх.

Частиною 2 ст. 105 КК України врегульовані види примусових заходів виховного характеру щодо неповнолітніх осіб, серед яких є такі заходи, як застереження та передача неповнолітнього під нагляд батьків.

В силу ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України.

Згідно із ч. 1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до досягнення віку, настає кримінальна відповідальність за це діяння; чи слід застосовувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Досліджені судом фактичні дані вказують на вчинення ОСОБА_4 діяння, яке має ознаки суспільно небезпечного, воно вчинене у віці від одинадцяти років до досягнення віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння, що дає суду підстави для застосовування примусових заходів виховного характеру.

Вирішуючи питання про вид примусового заходу виховного характеру, суд дослідив надані матеріали:

- довідку Служби у справах дітей від 09.05.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_4 який проживає за адресою: АДРЕСА_1 не перебував і не перебуває на обліку як такий що опинився в складних життєвих обставинах. Спеціалістами при виході за адресою з`ясовано, що в квартирі створені належні умови для проживання, розвитку і навчання малолітнього, він забезпечений одягом і взуттям за сезоном, продуктами харчування;

- акт обстеження умов проживання від 09.05.2023 року, відповідно до якого у квартирі проживають дід, баба малолітнього і зареєстрована матір ОСОБА_10 , яка не проживає у квартирі. Стосунки дружні, іноді виникають суперечки відносно навчання. Малолітній повідомив, що він наразі не може проживати разом з батьком так як у того відсутній інтернет для навчання;

- характеристика Запорізької гімназії №45 від 18.04.2023 року, відповідно до якої малолітній ОСОБА_4 , у порівнянні з попереднім навчальним роком, має суттєве зниження успішності. Навчальні навички та мотивація до навчання сформовані на достатньому рівні. Було виявлено середній рівень агресії. Мати дитини перебуває за кордоном, батько дитини бере посильну участь в життєзабезпеченні та вихованні, претендує на відновлення батьківських повноважень в повній мірі. квартири в якій проживає дитина є і його частковою власністю. Дідусь відповідально ставиться до виховання та піклування дитини;

- відомості лікаря нарколога від 08.05.2023 року і психіатра від 09.05.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_4 під наглядом лікаря нарколога і психіатра не перебуває;

- рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11.04.2019 року, відповідно до якого зобов`язано ОСОБА_10 не перешкоджати батькові - ОСОБА_5 брати участь у вихованні та спілкування з сином - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначено спосіб його участі у спілкуванні з сином:

систематичні побачення щовівторка з 16-00 години до 18-00 години, та щосуботи з 10:00 години до 20:00 години - за місцем проживання чи перебування батька, без присутності матері, за умови дотримання прав та інтересів дитини;

особисте побачення з сином щороку 21 липня - в день його народження, протягом не менше, ніж двох годин, за попередньою домовленістю з матір`ю, або, у випадку неможливості побачення у день народження з поважних причин, - наступного дня, а саме 22 липня, протягом не менше, ніж двох годин, за попередньою домовленістю з матір`ю, за умови дотримання прав та інтересів дитини;

особисте побачення з сином в канікулярний період в загальній кількості 15 днів на рік, за умови дотримання прав та інтересів дитини. Усі побачення мають проходити за бажанням малолітнього ОСОБА_4 , висловленого особисто у присутності батька ОСОБА_5 , за попередньою домовленістю з матір`ю, з дотриманням розпорядку дня дитини.

Що стосується клопотання законного представника ОСОБА_5 , про застосування заходу виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього йому під нагляд.

Передача неповнолітнього під нагляд батьків, допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього, та постійний контроль за його поведінкою. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують.

Суду не надано належних і допустимих доказів житлових умов батька, його характеристик, будь яких даних, що він здатен забезпечити позитивний виховний вплив. Суд також враховує категоричне неприйняття такого заходу самим малолітнім ОСОБА_4 , та зважає на рішення суду, яким визначено спосіб участі батька у спілкуванні з сином.

Суд, ухвалюючи судове рішення у справі, керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, положень глави 29 КПК України, та розділу ХІ КК України, і погоджується з позицією прокурора, з огляду на те, що ОСОБА_4 не перебуває на обліку в секторі ювенальної поліції, та в службі у справах дітей, а також під наглядом у лікарів нарколога та психіатра, має місце проживання, де створені всі необхідні умови, і де він є співвласником, раніше до відповідальності не притягувався, визнав свою провину, просив вибачення у потерпілої, що свідчить про його щире каяття.

Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру, буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив, суд, з урахуванням зазначених відомостей про особу ОСОБА_4 , вважає необхідним застосувати до нього примусовий захід виховного характеру, у вигляді застереження, що суд вважає оптимальним чином відповідатиме меті виправлення та перевиховання особи, що вчинила суспільно небезпечне діяння, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_4 наслідки його дій - шкоди, завданої здоров`ю потерпілої, яка була госпіталізована в офтальмологічне відділення з опіками слизової оболонки очей, оголосивши ОСОБА_4 осуд за такі дії, попередивши його про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового кримінального правопорушення.

Цивільний позов в провадженні не заявлений. Відомостей про процесуальні витрати, заходи забезпечення кримінального провадження суду не надано.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 22, 97, 105 КК України, ст. 372, 395, 498, 501 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання законного представника ОСОБА_5 - відмовити.

Клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, затвердженого прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя - задовольнити.

Застосувати стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження.

Речовий доказ: DVD диск з відео файлами, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження (№ 0000155 від 15.04.2023 року) - залишити в матеріалах провадження(постанова від 17.04.2023 року).

Речовий доказ: балончик «Тризуб-4», який знаходиться на зберіганні у камері схову речових доказів ВП №5 ЗРУП ГУНП України в Запорізькій області(постанова від 17.04.2023 року, квитанція 212) - знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: