Номер провадження: 11-кп/813/1978/23
Справа № 516/285/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу прокурора Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_7 на вирок Теплодарського міського суду Одеської області від 12.06.2023 року, стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Цебриково Великомихайлівського району Одеської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:

- 13.05.2020 р. Нововоронцовським районним судом Херсонської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого 06.07.2021р. за відбуттям строку покарання,,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

установив

Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції

Оскаржуваним вироком Теплодарського міського суду Одеської області від 12.06.2023 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Згідно оскаржуваного вироку

ОСОБА_8 в умовах воєнного стану, введеного на всій території України відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102 (в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022р. строком на 30 діб), Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №573/2022 (в Україні продовжено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 12.08.2022р. строком на 90 діб), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та, бажаючи їх настання, таємно, повторно, з умисних та корисливих мотивів, у період часу з 01.09.2022р. по 05.09.2022р. в денний час проник через незачинену хвіртку на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де за допомогою цеглини збив скоби навісного замка вхідних дверей, проник до приміщення сараю, звідки таємно викрав два ідентичні між собою алюмінієві бідони ємністю 40 літрів кожен, вартістю 900 грн., та один алюмінієвий бідон ємністю 25 літрів, вартістю 400 грн., які із приміщення сараю в руках виніс у двір вказаного домоволодіння. Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, за допомогою цеглини збив скоби навісного замка вхідних дверей, проник до приміщення гаражу, звідки таємно викрав два аналогічних між собою газових балони ємністю 50 літрів, вартістю 1600 грн., які також виніс в руках у двір вказаного домоволодіння. У подальшому два алюмінієві бідони ємністю 40л за допомогою мотузки закріпив на кермо свого велосипеда, а один газовий балон ємністю 50л за допомогою мотузки закріпив на багажник велосипеда і перевіз до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, повернувся на місце вчинення злочину та аналогічним способом перевіз до місця свого проживання один алюмінієвий балон ємністю 25л та один газовий балон ємністю 50л, тим самим обернув викрадене майно на свою користь та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 2900 грн.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_7 , не оспорюючи висновки суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження просить вирок відносно ОСОБА_8 змінити в його у вступній частині.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що суд першої інстанції встановивши, що за попереднім вироком від 09.04.2019 року судимість обвинуваченого ОСОБА_8 погашена, безпідставно у вступній частині оскаржуваного вироку вказав про судимість обвинуваченого та наявність щодо нього вищевказаного вироку, чим істотно порушив вимоги п.4 ч.2 ст.374 КПК України, що на думку прокурора є істотним порушенням вимог цього Кодексу.

На підставі цього прокурор просить вирок Теплодарського міського суду Одеської області від 12.06.2023 року відносно ОСОБА_8 у вступній частині - змінити.

Виключити із вступної частини вироку посилання суду на те, що ОСОБА_8 раніше судимий 09.04.2019 року Нововоронцовським районним судом Херсонської області за ст. 395 КК України до 3 місяців арешту.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги

Обвинувачений ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про розгляд апеляційної скарги був сповіщений належним чином, причини неявки не повідомив з клопотаннями про відкладення розгляду апеляційної скарги прокурора не звертався, при цьому апеляційна скарга не містить вимог про погіршення становища.

Враховуючи вищезазначене, вислухавши думку прокурора, яка вважала необхідним розглядати справу за відсутності обвинуваченого, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку розглядати справу за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви апеляційного суду

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, 'які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Враховуючи те, що висновки суду 1-ої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій судом за ч. 4 ст. 185 КК України ніким із учасників кримінального провадження в апеляційному порядку не оскаржується, колегія суддів, не встановивши при цьому жодних істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду дійти правильного висновку в цій частині, не вбачає підстав для їх перегляду.

Покарання ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України призначено судом з дотриманням вимог ст. ст. 50, 65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, судом при призначенні покарання враховано тяжкість вчиненого ОСОБА_8 діяння, також те, що обвинувачений свою вину у вчиненому визнав повністю та щиро розкаявся, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а його щире каяття - як обставину, що його пом`якшує, на підставі чого прийшов до висновку, що необхідним, достатнім та справедливим для ОСОБА_8 буде покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, з чим погоджується і колегія суддів.

При цьому, не заперечує щодо виду та розміру призначеного ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України і прокурор.

Що стосується доводів апеляційної скарги відносно того, що судом було допущено істотне порушенням вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до положень ст. 1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

У відповідності до положень ст. 2 КПК одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Єдиний довід апеляційної скарги прокурора про те, що суд безпідставно зазначив у вступній частині в оскаржуваному вироку попередню судимість ОСОБА_8 є неприйнятним, оскільки вказана обставина жодним чином не вплинула на висновки суду, та не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що не заперечувалось і прокурором в судовому засіданні апеляційного суду.

Крім того, необхідно зауважити, що після проголошення вироку 12.06.2023 року, його копія була вручена обвинуваченому ОСОБА_8 під розписку та останнім не оскаржувався, при цьому в апеляційній скарзі не ставиться питання перед судом апеляційної інстанції щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність судом першої інстанції.

Таким чином, істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування чи зміни, апеляційний суд не вбачає.

Апеляційний суд зазначає, що помилкове зазначення судом у вступній частині вироку відомостей про судимість обвинуваченого та наявність щодо нього вищевказаного вироку, на що вказує прокурор в апеляційній скарзі, ніяким чином не вливає на суть ухваленого судового рішення. Відповідно до положень ч.1 ст.379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

За таких обставин апеляційний суд вважає, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 414, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив

Апеляційну скаргу прокурора Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Теплодарського міського суду Одеської області від 12.06.2023 року, стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою у той самий строк з моменту отримання її копії.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4