В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/1372/23

Провадження № 1-кп/936/134/2023

07.12.2023 смт Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , який брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з неповною середньою освітою, раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 21.06.2023, будучи умовно-достроково звільненим від подальшого відбування покарання Сарненським районним судом Рівненської області на термін 9 місяців 18 днів, на шлях виправлення та перевиховання не став, відповідних висновків для себе не зробив і вчинив новий злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 17 вересня 2023 року приблизно о 13 годині 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля будівлі магазину "Вікторія", що за адресою село Тишів, 31А Мукачівського району Закарпатської області, шляхом вільного доступу через незачинені двері, сів у припаркований легковий автомобіль марки "Ford Focus C-MAX" реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , ринкова вартість якого з урахуванням ознак зносу становить 160544 гривні і умисно, таємно, переслідуючи користь, заволодів вказаним автомобілем у корисливих цілях, тобто за допомогою ключа запустив двигун та поїхав у напрямку автодороги М-06 "Київ-Чоп" і біля будинку №4 у с.Тишів Мукачівського району Закарпатської області, не впоравшись з керуванням, зіткнувся з бетонованою огорожею, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 45 454 гривні.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав повністю, щиросердечно розкаявся. Пояснив суду, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, мав на меті покататися по вулиці, не передбачав негативних наслідків своїх дій. Завдані збитки не відшкодував. Цивільний позов визнав.

Потерпілий ОСОБА_6 під час судового розгляду пояснив, що неправомірними діями обвинуваченого йому спричинена матеріальна шкода в сумі 45454 гривень та моральна, яку він оцінює в сумі 50 000 гривень. Цивільний позов на загальну суму 95454 гривень підтримує. Обрання міри покарання ОСОБА_5 залишає на розсуд суду.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину, суд у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставини справи, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого, потерпілого, керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст. 17, 22, 23 КПК України щодо презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини поза розумним сумнівом, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечуючи відповідно до вимог ст.321 КПК України здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямувавши судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, надавши сторонам кримінального провадження можливість подання ними суду доказів, самостійного обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, провівши судовий розгляд у відповідності до вимог ст.337 КПК України лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд прийшов висновку, що стороною обвинувачення доведена винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, і його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, якщо предметом незаконного заволодіння є транспортний засіб, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, суд враховує, що метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин.

З досліджених даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, на шлях виправлення не став, позитивних висновків для себе не зробив, так як вчинив новий злочин під час умовно- дострокового звільнення. Водночас, добре характеризується по місцю проживання, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, з потерпілим не примирився, завдану шкоду не відшкодував.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною справи, що пом`якшує покарання є щире каяття.

Обтяжуючими обставинами справи згідно ст.67 КК України є рецидив злочину та вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З досудової доповіді Мукачівського районного сектору філії ДУ "Центр пробації" в Закарпатській області від 05.12.2023 вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_5 оцінюється як дуже високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як дуже високий. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, з метою застосування загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, виходячи з принципів необхідності та достатності призначеного покарання, попередження вчинення нових злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе за умови призначення покарання у межах санкції ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі без конфіскації майна, оскільки згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиний реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 05.12.2023, обвинувачений не є власником жодного майна, до якого може бути застосована конфіскація.

Крім цього, як свідчать матеріали провадження, ОСОБА_5 раніше був засуджений вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.03.2017 року №300/1055/16-к за частиною 1 статті 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

На підставі ухвали Сарненського районного суду Рівненської області від 21.06.2023 №572/2290/23 був звільнений умовно-достроково від відбування покарання на невідбуту частину покарання 9 місяців 18 днів, і протягом цього строку вчинив новий злочин, передбачений частиною 2 статті 289 КК України.

Згідно з ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Таким чином, у відповідності до вимог ч.1 ст.71 КК України до покарання за цим вироком слід повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.03.2017 року терміном 9 місяців 18 днів

Згідно з матеріалами кримінального провадження, під час досудового розслідування було проведено автотоварознавчу експертизу, вартість якої становить 1912, 00 гривень, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ст.124 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Виходячи з приписів даної статті, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_7 від 20.09.2023 №936/1120/23.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 , суд бере до уваги слідуюче.

Відповідно до ч. 1 ст. 129, абз. 7 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому, про що у вироку зазначаються відповідні підстави.

У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Статтею 1192 ЦК України визначено, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/107-23/9278-АВ від 31.10.2023 вартість матеріального збитку завдана ОСОБА_6 , як власнику автомобіля марки "Ford Focus C-MAX" реєстраційний номер НОМЕР_1 , неправомірними діями обвинкваченого становить 45454,00 гривень, які слід стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого (цивільного позивача).

Згідно з ст.23 Цивільного кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

При цьому моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Потерпілий ОСОБА_6 стверджує, що кримінальним правопорушенням йому заподіяно моральну шкоду, яку оцінює в 50 000 гривень та яка полягає в душевних стражданнях, яких він зазнав внаслідок неправомірних дій ОСОБА_5 , будучи позбавленим на тривалий час можливості користуватися своїм транспортним засобом, що створило для нього значні побутові незручності.

При вирішенні питання про стягнення моральної шкоди, суд, визначаючи розмір її відшкодування, поряд з характером і обсягом моральних страждань, які зазнав потерпілий, в результаті викрадення його майна, завданням стресу, хвилювання, виходить з принципів розумності, виваженості та справедливості, і приходить висновку про задоволення позову в цій частині частково, а саме в сумі 20000 грн.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі ухвали Воловецького районного суду Закарпатської області від 16.11.2023 обвинувачений тримається під вартою, строк дії запобіжного заходу до 15.01.2024 включно.

У зв`язку з призначенням покарання у виді позбавлення волі, до набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін

Суд, керуючись ст.ст.371,374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.289 КК України і призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.03.2017 року №300/1055/16-к у вигляді 9 місяців 18 днів позбавлення волі, і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді п`яти років дев`яти місяців 18 днів позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з часу затримання- з 14-50 години 17.09.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, в розмірі 1912,00 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням- задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 45 454, 00 гривень матеріальної шкоди та 20 000 моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, а всього 65 454, 00 гривень.

У задоволенні решти цивільного позову відмовити.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_7 від 20.09.2023 №936/1120/23 - скасувати.

Речові докази: два відрізки марлевих серветок зі слідами змиву з керма автомобіля та з ручки коробки передач, один відрізок марлевої серветки з фольгою зі слідами одорологічного походження вилучені із внутрішнього боку водійської дверної ручки, що знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області -знищити;

-легковий автомобіль марки "Ford Focus C-MAX" реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про його реєстрацію серії НОМЕР_2 , передані на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 - повернути йому ж.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили не змінювати.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний термін з часу його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1