ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7058/23 Номер провадження 11-сс/814/1091/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисників підозрюваного ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 13 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 липня 2023 року за №0000534, клопотання слідчого СУ ГУНП у Полтавській області ОСОБА_11 , погоджене з прокурором Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_10 , задоволено частково.

Відмовлено в застосуванні ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не судимому,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби (з 23 до 07 години наступної доби) з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком на 2 місяці.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення не доведено всіх зазначених у клопотанні ризиків та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_9 , щоб запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 13 жовтня 2023 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого й застосувати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя дійшов суперечливих висновків та не врахував те, що: стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і з урахуванням їх наявності, тяжкості та обставин інкримінованого ОСОБА_9 злочину, пов`язаного із вчиненням злочинних дій із метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу в особливо великих розмірах, даних про особу підозрюваного, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою без визначення застави, не зможе запобігти вказаним вище ризикам.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та водночас підтвердив те, що підозрюваний не порушує умови застосованого йому запобіжного заходу; слідчого, який підтвердив те, що ОСОБА_9 не перебуває на обліку в лікаря-наркогола, з`являється за викликами до органу досудового розслідування та надає показання щодо обставин пред`явленої підозри; підозрюваного та його захисника, які посилаючись, зокрема, на належну процесуальну поведінку ОСОБА_9 , просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевірила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України регламентовано, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У силу ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як визначено в ч.ч. 1,2,4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх вказаних вище обставин.

Якщо ж при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ГУНП у Полтавській області здійснюється здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 липня 2023 року за №0000534 (а.п.1-3).

12 жовтня 2023 року слідчий ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором ОСОБА_10 , повідомила ОСОБА_9 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України незаконного придбання, виготовлення, перевезення та зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу в особливо великих розмірах (а.п.89-96).

12 жовтня 2023 року слідчий ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором ОСОБА_10 , звернулась до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів, мотивуючи наявністю: обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, ризиків, визначених у п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та неможливістю запобігти вказаним вище ризикам шляхом застосування ОСОБА_9 інших більш м`яких запобіжних заходів (а.п.1-98).

13 жовтня 2023 року слідчий суддя за результатами розгляду наведеного вище клопотання застосував підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України (а.п.69-70).

Із необхідністю обрання визначеного слідчим суддею запобіжного заходу ОСОБА_9 погоджується і колегія суддів.

Як убачається з матеріалів справи, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюється та відповідно до матеріалів, доданих до клопотання слідчого, підтверджується вагомими доказами, на підставі розумної оцінки сукупності яких слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення, підозра в якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

У свою чергу, колегія суддів уважає наявним існування ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки обставини, на які посилається орган досудового розслідування в клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають підстави вважати про наявність певного ступеню ймовірності того, що ОСОБА_9 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків. Натомість, ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КК України вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення та продовження злочинної діяльності, стороною обвинувачення належним чином не обґрунтовано та не доведено з урахуванням усіх обставин провадження в їх сукупності, в тому числі й даних про особу ОСОБА_9 , який, при цьому, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Розглядаючи ж клопотання слідчого про застосування підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя врахував обставини й тяжкість інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, сімейний і майновий стан, вік, стан здоров`я останнього.

Разом з цим, під час розгляду клопотання та апеляційної скарги сторона обвинувачення не довела обставину, передбачену п.3 ч.1 ст.194 КПК України - недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_9 , ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим вище ризикам.

Так, кримінальним процесуальним законом установлено презумпцію застосування більш м`якого запобіжного заходу, якщо не доведено, що він не є достатнім для досягнення мети запобіжного заходу. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид запобіжного заходу є недостатнім покладається на сторону обвинувачення.

Поряд із загальною та особливою складовими підставами для застосування запобіжного заходу слідчий суддя повинен також ураховувати обставини, зазначені в ст.178 КПК України, й оцінити їх у сукупності. До того ж, перелік таких обставин не є вичерпним.

При цьому, законодавцем підкреслюється, що застосування запобіжного заходу не має карального характеру, а його метою є саме забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, з тим щоб орган досудового розслідування зміг виконати завдання передбачені ст.2 КПК України.

Колегія суддів, окрім урахованого слідчим суддею, також ураховує те, що ОСОБА_9 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (а.п.87-88), має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом про фактичне місце проживання від 22 листопада 2023 року, проживає за ним із 2017 року, як повідомлено підозрюваним і не спростовано під час апеляційного розгляду, має матір похилого віку, яка потребує стороннього догляду, що підтверджується медичним консультативним висновком, має ряд захворювань і проходить медичні обстеження згідно з документацією закладу охорони здоров`я, з`являється за викликали до органу досудового розслідування, дотримується умов застосованого йому слідчим суддею запобіжного заходу та надає показання щодо обставин пред`явленої йому підозри, що підтверджено прокурором і слідчим у суді апеляційної інстанції, самостійно у визначений апеляційним судом час приймав участь у судовому засіданні в розгляді апеляційної скарги сторони обвинувачення, в якій порушувалося питання про погіршення його становища шляхом застосування йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. А, отже, й апелянтом не обґрунтовано, чому за наведених вище обставин неможливо досягти мети запобіжного заходу в умовах систематичного контролю за поведінкою підозрюваного не лише шляхом обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_9 належить застосувати запобіжний захід, пов`язаний із ізоляцією останнього в житлі в нічний період доби та покладенням на нього відповідних обов`язків із метою контролю за його поведінкою, оскільки запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби узгоджуватиметься з метою його застосування та буде достатнім стримуючим засобом, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, при цьому, відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, в яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 13 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_9 без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4