Справа № 473/5404/23
Номер провадження 1-кс/473/159/2024
УХВАЛА

Іменем України

"06" лютого 2024 р. місто Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська без застосування фіксації процесу технічними засобами на підставі ч.4 ст.107 КПК України клопотання прокурора Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001680 від 09.10.2022 за ч.ч.2, 4 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В кримінальному провадженні №0001680 від 09.10.2022 за ч.ч.2, 4 ст.190 КК України прокурор звернувся із клопотанням до слідчого судді про арешт майна, яке було вилучено під час проведення обшуку.

В клопотанні прокурора зазначено, що слідчим відділом Вознесенського РУП здійснюється досудове розслідування за матеріалами об`єднаного провадження №0001680 від 09.10.2022 за фактами заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами ряду потерпілих.

27.01.2024 в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено: банківську карту АТ «А-Банк» № НОМЕР_1 , яку поміщено до сейфпакунку № PSP 1482353; сімкарту ПрАТ «Київстар», яку поміщено до сейф пакунку № PSP 1482336.

Постановою слідчого від 27 січня 2024 року вказані предмети визнано речовими доказами.

В судове засідання учасники процесу не з`явилися, володілець майна ОСОБА_4 до суду направив заяву, в якій заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вважав вилучення майна незаконним, проте не заперечував проти розгляду провадження в його відсутності.

Про розгляд в його відсутності надав заяву і прокурор, в якій подане ним клопотання про арешт майна підтримав.

З огляду на вказані заяви та положення ч.1 ст.172 КПК України провадження було розглянуто у відсутності учасників та без застосування засобів фіксації. Так ч.1 ст.172 КПК України визначено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду за участю слідчого та/або прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що згідно із протоколом проведення обшуку від 27 січня 2024 року дійсно вилучено предмети, на які просить накласти арешт прокурор.

Постановою слідчого від 27.01.2024 року визнано в якості речових доказів майно, вилучене під час проведення обшуку 27.01.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішуючи клопотання прокурора, слідчий суддя враховує, що п.7 ч.2 ст.131 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Ч.1 ст.170 КПК України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та згідно із ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч.1 ст.98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У вказаному провадженні надано докази того, що вилучене в ході обшуку майно має статус речових доказів, а тому з метою їх збереження слід застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Керуючись ст.ст.170-173. 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

клопотання прокурора Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0001680 від 09.10.2022 за ч.ч.2, 4 ст.190 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку 27.01.2024 року за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 : банківську карту АТ «А-Банк» № НОМЕР_1 , яку поміщено до сейфпакунку № PSP 1482353; сімкарту ПрАТ «Київстар», яку поміщено до сейф пакунку № PSP 1482336.

На час арешту майна зберігати його в кімнаті зберігання речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, за адресою: вул.Київська, 24, м.Вознесенськ, Миколаївська область, - до моменту вирішення питання про скасування арешту майна слідчим суддею чи судом відповідно до вимог ст.174 КПК України.

Попередити власника та користувача про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Роз`яснити користувачам та власникам, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна.

Копію ухвали вручити (надіслати) учасникам провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення згідно із п.9 ч.1 ст.309 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1