Справа № 216/6271/23
провадження 1-кс/216/2612/23
УХВАЛА

іменем України

01 жовтня 2023 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого, слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю : секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №2 клопотання слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Михайлівка Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянки України, маючої на утриманні 6 неповнолітніх дітей, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої у АДРЕСА_2 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, у кримінальному провадженні № 0000119 від 22.09.2023року, -

в с т а н о в и в:

01.10.2023 року до слідчого судді надійшло вказане клопотання слідчого, яке мотивовано тим, що ОСОБА_6 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою особистого збагачення, з метою пошуку осіб, які є особами призовного віку та військовозобов`язаними, відповідно до абз. 4 ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» перебувала у Комунальному закладі Обласний клінічний центр медико-соціальної експертизи Дніпропетровської обласної ради (КЗ ОКЦ МСЕ ДОР), а саме у відділі Обласного МСЕК №2 у м. Кривий Ріг, який розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Володимира Великого, 21 та 15 вересня 2023 року познайомилась з громадянином України ОСОБА_7 , який є військовозобов`язаним та роз`яснила порядок проходження лікарської комісії у МСЕК, який був розрахований на те, що порядок проходження лікарської комісії лише такий, що отримання групи інвалідності в незалежності від наявності чи відсутності підстав за станом здоров`я можливо лише в разі надання керівнику МСЕК та його членам грошових коштів у розмірі 5 тисяч доларів США.

Розуміючи, що ОСОБА_7 є особою, військовозобов`язаною відповідно до Законів України «Про військовий обов`язок і військову службу» він надав згоду на вимогу ОСОБА_6 щодо отримання довідки про інвалідність, в порядку, який вказала ОСОБА_6 . ОСОБА_7 також повідомив ОСОБА_6 , що немає військового квитка відповідного зразку, оскільки такий не отримував у державних органах, водночас ОСОБА_6 повідомила також те, що вказаний документ йому також буде зроблено за вказану суму з відмітками участі в АТО/ООС.

Так, 16 вересня 2023 року ОСОБА_7 надіслав фотозображення своїх особистих документів, що містять відповідну інформацію, для отримання подальших документів про інвалідність та військового квитка, з позначенням участі в АТО/ООС. Надалі між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 16 вересня 2023 року відбулась розмова, в ході якої ОСОБА_6 вимагала вже виплату частини грошових коштів, оскільки потрібно негайно вносити його до баз даних лікарських установ та, що часу на зволікання немає. ОСОБА_7 повідомив, що грошові кошти, у сумі, визначеній у попередній розмові між ними будуть, але трохи пізніше. ОСОБА_6 повідомила, що часу є до 22 вересня 2023 року, після цього вона сказала, що часу вже не буде. Після 15 та 16 вересня 2023 року вони неодноразово спілкувалися щодо необхідності передачі їй грошових коштів у якості неправомірної вигоди за вплив на третю особу, що може оформити медичну довідку про інвалідність 2-ї групи.

В подальшому 22 вересня 2023 року, ОСОБА_7 неодноразово спілкувався з вказаною жінкою, з якою зустрічався 15 вересня 2023 року на 2 поверсі Обласного відділу МСЕК №2, за адресою м. Кривий Ріг, вулиця Володимира Великого, 21. 22 вересня 2023 року під час чергової телефонної розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 останній повідомив, що першої частини грошових коштів у сумі 2500 доларів США немає. ОСОБА_6 повідомила, що необхідно хоча б виплатити 10 000 гривень та надіслала свою банківську картку у додатку «Вайбер», а саме: № НОМЕР_1 , яка належить емітенту АТ «Універсал Банк» для виплати вказаної суми грошових коштів для подальшого перенаправлення відповідним службовим особам державних та комунальних установ. ОСОБА_7 відразу перерахував вказану грошову суму на її банківську картку зазначену вище. Після цього ОСОБА_8 наголошувала на швидкій необхідності передачі іншої частини грошових коштів у якості неправомірної вигоди, а саме 4700 доларів США не пізніше 28.09.2023, пояснюючи тим, що частину вказаних грошових коштів вона повинна передати відповідним службовим особам для отримання довідки про інвалідність.

28 вересня 2023 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зустрілись ще раз, під час зустрічі ОСОБА_7 надав їй 2500 доларів США та 29 вересня 2023 року передав останню частину грошових коштів у сумі 2200 доларів США особі ОСОБА_6 . Після передачі вказаних грошових коштів ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_7 , що поїде до м. Дніпро займатись питанням видачі довідки 2-ї групи інвалідності та найближчим часом буде оформлена медична довідка про інвалідність 2-ї групи та не пізніше 06 жовтня 2023 року посвідчення учасника.

Умисні дії ОСОБА_6 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 369-2 КК України, за ознаками: одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

29 вересня 2023 року о 12:23 годині ОСОБА_6 затримана в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

30 вересня 2023 року о 11:37 годині ОСОБА_6 повідомлено про підозру за у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Встановлені під час досудового розслідування обставини, які підтверджуються доданими до цього клопотання матеріалами, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення та існування ризиків, передбачених п.п. 1-3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Посилаючись на викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків і запобігання існуючим ризикам, слідчий просив застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи у даному випадку є недостатніми.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримав та просив задовольнити з наведених у ньому підстав.

Підозрювана ОСОБА_6 та її захисник проти задоволення вказаного клопотання заперечували та просили застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту або застави, посилаючись на недоведеність заявлених ризиків, оскільки підозрювана є раніше не судима, виховує 6 неповнолітніх дітей, має незадовільний стан здоров`я, у подальшому має намір виконувати процесуальні обов`язки у справі.

Заслухавши учасників судового засідання, слідчого, який підтримав вказане клопотання, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000119 від 22.09.2023за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ст. 369-2 КК України.

29 вересня 2023 року о 12:23 годині ОСОБА_6 затримана в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. 30 вересня 2023 року о 11:37 годині ОСОБА_6 повідомлено про підозру за у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення на цій стадії кримінального провадження підтверджується як поясненнями останньої під час судового розгляду, яка хоча і не визнала обставини скоєння злочину але підтверджує факт отримання коштів від ОСОБА_7 . Так і доданими до клопотання матеріалами, а саме: заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 21.09.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 22.09.2023; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.09.2023; протоколом огляду предметів від 29.09.2023; протоколом обшуку від 29.09.2023, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 29.09.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.09.2023.

З огляду на вимоги ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Також, слід зазначити, що під час розгляду клопотання про застосування до особи запобіжного заходу слідчий суддя уповноважений лише перевірити питання обґрунтованості підозри щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Питання наявності в діях особи складу кримінального правопорушення належить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого їй кримінального правопорушення, слідчий суддя також враховує, що згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин.

Таким чином, відповідно до вимог ч.2 ст.177, п.1 ч.1 ст.178, ч.1 ст.194 КПК України слідчий суддя на підставі розумної оцінки наданих стороною обвинувачення доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Матеріалами кримінального провадження, зазначеними вище підтверджено факт ймовірності одержання ОСОБА_6 неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, тому, слідчий суддя вважає пред`явлену підозру цілком обґрунтованою.

З цих підстав, доводи сторони захисту суд не приймає до уваги, які не спростовують вказаних висновків слідчого судді.

Що стосується доводів сторони обвинувачення щодо ризиків неналежної поведінки ОСОБА_6 , слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків (ризиків), а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ч. ч. 1,2,4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх доказів вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З приписів ст. 183 ч.2 п. 3 КПК України вбачається, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

В контексті практики Європейського суду з прав людини ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Враховуючи наведені в матеріалах провадження факти та обставини на підтвердження у даному кримінальному провадженні причетності ОСОБА_6 до інкримінованого їй злочину, а також відомості, що характеризують особу підозрюваної, слідчий суддя приходить до висновку про реальне існування лише ризиків : знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 згідно пред`явленої підозри, мала зв`язки з невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами, які оформлювали документи щодо інвалідності осіб, і всі обставини досудового розслідування на даний час не встановлені.

Посилання слідчого в клопотанні та прокурора під час судового розгляду, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, на думку суду, є припущеннями, оскільки не знаходять свого підтвердження під час перевірки матеріалів справи слідчим суддею та не доведені стороною обвинувачення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами («Бекчиєв проти Молдови»).

Також при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів враховує обставини перелічені в ст.178 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання у м. Кривому Розі, проживаючи у квартирі, власницею якою є невістка ОСОБА_9 , допитана під час судового розгляду. Має на утриманні 6 неповнолітніх дітей, з 2019 року має проблеми з серцевою недостатністю, проходячи періодичне медичне лікування.

З огляду на наведені відомості, що характеризують підозрювану прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти встановленому ризику.

Враховуючи сукупність наведених обставин, а також те, що лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для застосування найбільш суворого виду запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який на переконання суду, зможе запобігти наведеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, і є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого залишилися у кримінальному провадженні, із покладенням на ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. За таких обставин, клопотання слідчого є частково обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193-196, 369-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити у застосуванні стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою.

Обрати стосовно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строком у два місяці.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- заборонити підозрюваній без дозволу слідчого, прокурора або суду, за винятком випадків, пов`язаних з проведенням процесуальних дій у даному кримінальному провадженні з її участі, залишати своє місце проживання: АДРЕСА_2 , цілодобово.

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні будь-яким способом, за винятком проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідного органу ТУ Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Порушення умов особистого зобов`язання має наслідком застосування грошового стягнення і до нього може бути застосований більш суворіший запобіжний захід.

Визначити кінцевий строк дії ухвали 28 листопада 2023 року включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення працівниками органу внутрішніх справ у спосіб визначений п. 1) ч.3 ст. 202 КПК України. Звільнити ОСОБА_6 з-під варти після доставлення її до місця проживання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції Дніпровського апеляційного суду, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1