Житомирський апеляційний суд
Справа №296/212/24 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 10 січня 2024 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 та продовжено відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів, Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого, -

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 лютого 2024 року включно, без визначення розміру застави,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю за адресою: АДРЕСА_2 . За неможливості застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, просить встановити розмір застави в сумі, що відповідає 80 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вказує, що даний запобіжний захід є занадто суворим, а застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю буде ефективним для запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КК України. Вважає, що у клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді відсутні будь-які докази, які б свідчили, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам. Зазначає, що ОСОБА_8 позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, проживає з сім`єю, а тому намірів переховуватись від органу досудового розслідування та суду не має. Стверджує, що ризики незаконного впливу на свідків та потерпілих спростовуються тим, що з більшістю свідків підозрюваний не знайомий, крім того всі свідки допитані під час досудового розслідування.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що 05.01.2024 захисник ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просив змінити підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, з покладенням відповідних обов`язків.

Також 05 січня 2024 року старший слідчий в ОВС слідчого управління ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням, погодженим прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 , за змістом якого просив продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_8 у межах строку досудового розслідування, тобто до 15.02.2024 включно у кримінальному провадженні №0000373 від 14.07.2023.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000373 від 14.07.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ч.2 ст.28, ч.3 ст.342, ч.2 ст.345, ч.2 ст.146, ст.386 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у точно невстановлений день та час, однак не пізніше листопада 2017 року, ОСОБА_11 досяг домовленості з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про їх безпосередню участь у діяльності злочинного об`єднання, а також функціонування під їх керівництвом структурних частин (груп осіб) у злочинній організації, про що останні розробили вищевказаний план злочинної діяльності та приступили до його реалізації.

Так, у точно не встановлений досудовим розслідуванням день та час, проте не пізніше листопада 2017 року, ОСОБА_14 , з метою реалізації спільного з ОСОБА_11 злочинного умислу, щодо створення злочинної організації та участі у вчинюваних нею злочинів, виконуючи свої обов`язки керівника її структурної частини, згідно плану протиправної діяльності злочинної організації, розробленого ОСОБА_11 , з метою реалізації цілей та мети діяльності вказаної організації - вимагання чужого майна, переважно грошових коштів від громадян за неіснуючі борги, запропонував ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 : здійснювати безпосереднє підшукування громадян, які можуть стати потенційними жертвами злочинів; безпосередньо вчиняти вимагання грошових коштів та майна громадян під надуманими приводами, у тому числі за неіснуючими та вигаданими борговими зобов`язанням; вчиняти залякування потерпілих та їх родичів з метою приховування діяльності злочинної організації та недопущення викриття її членів правоохоронними органами; здійснювати психологічний тиск на потерпілих; здійснювати розшукові заходи у випадку ухилення потерпілими від виплат за неіснуючими борговими зобов`язаннями; здійснювати їх доставку до спеціально підготовлених приміщень з метою примушування до сплати неіснуючих боргів шляхом висловлення погроз застосування насильства, нанесення тілесних ушкоджень потерпілим, катувань та принижень потерпілих; передавати грошові кошти та майно отримане внаслідок вимагань за неіснуючими борговими зобов`язаннями ОСОБА_17 для їх подальшого передання очільнику злочинної організації ОСОБА_11 , з метою раціонального розподілу між учасниками контрольованої ОСОБА_13 структурної частини злочинної організації.

У свою чергу ОСОБА_18 та ОСОБА_16 , погодились на пропозицію ОСОБА_19 , і таким чином стали учасниками структурної частини злочинної організації, створеної та очолюваної ОСОБА_11 .

02.01.2018 після 16 год ОСОБА_14 , який являвся одним із керівників структурної частини злочинної організації очолюваної ОСОБА_11 , спільно з ОСОБА_20 та двома іншими особами, на автомобілі марки «TOYOTA LAND CRUISER 200» д.н.з. НОМЕР_1 , у кузові чорного кольору під керуванням ОСОБА_20 , прибули до ділянки місцевості поблизу магазину «Розруцький», що по вул.Київській, 92-А в м.Коростишеві. Зустрівшись на вказаному місці із потерпілим ОСОБА_21 , застосовуючи фізичну силу вказані особи, примусово, проти волі, помістили його до багажного відділення вказаного автомобіля та висловили звинувачення у зґвалтуванні ОСОБА_22 , а також погрози у заподіянні йому у зв`язку з цим тілесних ушкоджень.

Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_14 , ОСОБА_20 та двоє інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, незаконно позбавивши волі ОСОБА_23 , на вказаному автомобілі перевезли його до ділянки місцевості поблизу магазину «Сармат», що поблизу буд.19 по вул. Різдвяна в м. Коростишеві.

В той же ж день, 02.01.2018, в цей же період та в тому ж місці, зустрівши ОСОБА_24 , застосовуючи щодо нього фізичну силу, ці ж особи примусово поза волею останнього, помістили його до багажного відділення даного автомобіля та висловили звинувачення у зґвалтуванні ОСОБА_22 , а також погрози у заподіянні йому тілесних ушкоджень.

Не припиняючи своїх злочинних дій, ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , та двоє інших невстановлених осіб, 02.01.2018 приблизно о 17 год перевезли потерпілих ОСОБА_23 та ОСОБА_24 до недіючого затопленого гранітного кар`єру «Вороного», неподалік вул. Червоних партизан (наразі вул. Партизанська) в м. Коростишеві, ОСОБА_14 та ОСОБА_20 наказали потерпілим зняти з себе одяг і білизну, а також стати на коліна. Перебуваючи під психологічним тиском та , побоюючись фізичної розправи, ОСОБА_25 та ОСОБА_26 виконали дану вимогу після чого ОСОБА_14 та ОСОБА_20 , по черзі нанесли численні удари руками, ногами та гілкою дерева по різним частинам тіла та кінцівках потерпілих, заподіюючи їм фізичні страждання, а також змусили зізнатися у нібито зґвалтуванні та, стоячи на колінах, просити вибачення у ОСОБА_22 , після чого ОСОБА_8 , ОСОБА_20 та інші невстановлені особи залишили потерпілих у вказаному місці, а самі поїхали у невідомому напрямку.

У подальшому, 02.01.2018 у ОСОБА_19 , спільно з ОСОБА_20 та особою, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю ( ОСОБА_27 ), виник спільний умисел направлений на вимагання грошових коштів у ОСОБА_28 , під приводом безпідставного звинувачення його сина ОСОБА_23 у зґвалтуванні ОСОБА_22 , з погрозою насильства над ним, обмеження його прав і свобод шляхом написання заяви до правоохоронних органів.

У свою чергу ОСОБА_14 повідомив про дані злочинні наміри ОСОБА_11 , та отримав схвалення на вчинення незаконних дій.

Таким чином, 02.01.2018 приблизно о 18 год ОСОБА_14 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_20 та ОСОБА_27 , на автомобілі марки та моделі «TOYOTA LAND CRUISER 200» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_20 , приїхали до місця поблизу ресторану «Троян» за адресою: Житомирська область, м. Коростишів, вул. Київська, 129, де зустрілись із потерпілим ОСОБА_28 . Під час спілкування з ОСОБА_28 , ОСОБА_14 , ОСОБА_20 та ОСОБА_27 , в усній формі висловили вимогу передачі грошових коштів в сумі 2000 доларів США, погрожуючи при цьому написанням заяви до правоохоронних органів та фізичним насильством щодо сина потерпілого - ОСОБА_23 у разі невиконання їх вимоги, та встановили потерпілому термін в одну добу для виконання вказаної вимоги, тобто передачі їм грошових коштів в сумі 2000 доларів США.

В подальшому, 03.01.2018 та 06.01.2018, у денний час, ОСОБА_20 , діючи в межах спільного з ОСОБА_13 та ОСОБА_27 умислу, не припиняючи своїх злочинних дій, неодноразово телефонував потерпілому ОСОБА_28 та в усній формі повторно висловлював вимогу передачі грошових коштів в сумі 2000 доларів США, висловлюючи погрози застосування насильства відносно сина потерпілого. При цьому, ОСОБА_28 сприймаючи дані погрози як реальні, все ж таки у незаконній вимозі ОСОБА_8 , ОСОБА_20 та ОСОБА_27 відмовив, усвідомлюючи повну непричетність свого сина до зґвалтування. Надалі, ОСОБА_28 , дізнавшись про затримання працівниками правоохоронних органів в середині серпня 2023 року ОСОБА_11 , ОСОБА_19 та інших підконтрольних їм осіб, звернувся з відповідною заявою про вчинення щодо нього злочину, а саме вимагання його майна.

Також, 23.12.2022 у вечірній час, ОСОБА_14 та ОСОБА_18 , у період дії військового стану, з метою реалізації спільного злочинного умислу, переслідуючи корисливий мотив та керуючись єдиним злочинним умислом направленим на вимагання грошових коштів у ОСОБА_29 , приїхали на невстановленому автомобілі до підприємства по обробці граніту, яке орендує потерпілий ОСОБА_29 , за адресою: АДРЕСА_3 , де зустрілись із потерпілим.

В ході спілкування з потерпілим, ОСОБА_14 та ОСОБА_18 в усній формі висловили вимогу передачі їм грошових коштів в сумі 3000 доларів США, що за курсом НБУ на день вчинення злочину складало 109500 гривень та повідомили про негативні наслідки для здоров`я потерпілого у разі невиконання ним цієї вимоги. Після отримання відмови потерпілого ОСОБА_29 надавати грошові кошти, ОСОБА_14 наніс потерпілому два удари кулаками рук по голові, а саме в ліве вухо та ніс, від чого потерпілий відчув сильний фізичний біль, після цього ОСОБА_14 встановив потерпілому термін до 24.03.2023 на отримання від нього грошових коштів в сумі 3000 доларів США, що за курсом НБУ на день вчинення злочину складало 109500 гривень, а також наголосив на негативних наслідках у разі невиконання зазначеної вимоги у вигляді повторного застосування фізичного насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.

В подальшому, ОСОБА_14 , діючи у складі злочинної організації, не припиняючи своїх злочинних дій, розуміючи їх протиправний характер та бажаючи настання наслідків у вигляді незаконного отримання грошових коштів від ОСОБА_29 , неодноразово телефонував останньому та в усній формі повторно висловлював вимогу передачі грошових коштів в сумі 3000 доларів США, погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого у разі невиконання ним цієї вимоги. Надалі, ОСОБА_29 , дізнавшись про затримання працівниками правоохоронних органів в середині серпня 2023 року ОСОБА_30 , ОСОБА_12 та інших осіб, звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів про вчинення щодо нього злочину, а саме вимагання його майна.

Крім цього, у достовірно невстановлений день, час та місці, наприкінці 2022 року, ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , діючи у складі контрольованої ОСОБА_12 структурної частини злочинної організації очолюваної ОСОБА_11 , під час дії воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив та керуючись єдиним злочинним умислом направленим на вимагання грошових коштів у ОСОБА_33 , в усній формі висловили вимогу передачі їм грошових коштів останнім в сумі 70000 гривень та повідомили про негативні наслідки для здоров`я потерпілого у разі невиконання ним цієї вимоги.

В подальшому, у достовірно невстановлений день та час, в січні 2023 року, ОСОБА_31 , не припиняючи своїх злочинних дій, запропонував ОСОБА_34 поспілкуватися з приводу так званого «боргу» за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_4 , для використання в якості приміщення заздалегідь підготовленого для вчинення неправомірних дій, на що потерпілий погодився, прибувши до місця проживання ОСОБА_35 . Через деякий проміжок часу на зазначену адресу прибули ОСОБА_32 та ОСОБА_12 , де не припиняючи спільних злочинних дій, ОСОБА_32 почав заподіювати ОСОБА_34 тілесні ушкодження, а саме наносити удари в область ребер та нирок кулаками рук, спричиняючи при цьому фізичного болю потерпілому. У подальшому, вказані особи наказали потерпілому роздягнутися та ОСОБА_32 продовжив наносити удари по тулубу ОСОБА_36 гумовим ременем для тренувань. У цей час ОСОБА_31 та ОСОБА_12 висловили вимогу передачі їм грошових коштів в сумі 70000 гривень та наголосили на негативних наслідках для життя та здоров`я потерпілого, які настануть у майбутньому, у разі невиконання ОСОБА_37 їхніх вимог. Одночасно з цим, у достовірно невстановлений день, час та місці, наприкінці 2022 року, ОСОБА_16 , діючи у складі контрольованої ОСОБА_13 структурної частини злочинної організації очолюваної ОСОБА_11 , переслідуючи корисливий мотив та керуючись єдиним злочинним умислом направленим на вимагання грошових коштів у ОСОБА_33 , в усній формі висловив вимогу передачі йому грошових коштів в сумі 200 доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 31.12.2022 складало 8000 гривень, повідомивши, при цьому що він отримав право «вимоги» до ОСОБА_33 і в разі пропуску терміну сплати борг лише зростатиме.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на незаконне вимагання чужого майна, ОСОБА_16 у період з грудня 2022 року по кінець липня 2023 року систематично, використовуючи додаток соціальної мережі - Instagram, надсилав голосові та текстові повідомлення у яких висловлював категоричні вимоги передачі йому неіснуючого боргу, постійно збільшуючи його розмір, а в разі відмови ОСОБА_33 виконувати його вимоги, висловлював погрози завдання тілесних ушкоджень рідним та близьким потерпілого, а також йому особисто.

Сприймаючи погрози ОСОБА_30 , ОСОБА_38 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , як реальну загрозу своєму життю, здоров`ю і особистому матеріальному благополуччю, та з метою захисту своїх прав і законних інтересів, ОСОБА_39 07.08.2023 звернувся з відповідною заявою про вчинення щодо нього злочину, а саме вимагання належного йому майна.

15.08.2023 з метою викриття злочинної діяльності вказаних осіб та припинення вчинення неправомірних дій відносно ОСОБА_33 , у період часу з 12:20 по 12:40, в присутності двох понятих, у приміщенні ГУНП в Житомирській області ОСОБА_34 вручені грошові кошти в сумі 40 тисяч гривень, які останній поклав до кишені своєї сумки.

У подальшому о 14 год 20 хв цього ж дня, ОСОБА_39 , прибув на зустріч до автозаправної станції «КЛО», яка розташована по вул. Київська, 151 в м. Коростишеві, де використовуючи свій акаунт в соціальній Інтернет мережі Instagram написав ОСОБА_16 про те, що він знаходиться на вказаній АЗС та бажає розрахуватись з вказаними особами, повернувши насправді неіснуючий борг.

Надалі, не припиняючи своїх злочинних дій ОСОБА_32 , 15.08.2023 о 14 год 21 хв., на автомобілі «BMW» днз. НОМЕР_2 прибув до місця очікування ОСОБА_33 , де вийшовши зі свого авто швидко підбіг до автомобіля потерпілого «ВАЗ 2101» та через відкриті двері почав наносити кулаками рук та ногами взутими у взуття, а також спеціально підшуканим предметом ззовні схожим на металеву палицю тілесні ушкодження ОСОБА_34 , поєднуючи із неодноразовими висловлюваннями, щодо вимагання грошових коштів, зокрема висловлюючи запитання «де бабки». У результаті зазначеного побиття, ОСОБА_32 у цей же день, час та місці заподіяв ОСОБА_34 тілесні ушкодження у вигляді синців на обох верхніх кінцівках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, у точно невстановлений слідством час та місці, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_14 , придбав та переніс до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_5 , оборонну осколкову ручну гранату «Ф-1», що складається з корпусу оборонної осколочної ручної гранати Ф-1, та підривача - уніфікованого запалу ручних гранат дистанційної дії УЗГРМ, що є бойовим припасом, яку ОСОБА_14 , незаконно без передбаченого законом дозволу придбав та зберігав у вказаній квартирі до 15:00 год. 15.08.2023.

15.08.2023, у ході проведення обшуку в житлі ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_5 , працівниками поліції виявлено та вилучено оборонну осколкову ручну гранату «Ф-1».

Крім цього, у точно невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, проте не пізніше 15.08.2023, ОСОБА_14 , без передбаченого законом дозволу придбав військову короткоклинкову холодну зброю колюче-ріжучої дії - багнет-ніж мод. 2 7,62 мм автомата Калашникова (АКМ та АКМС), яку незаконно, без передбаченого законом дозволу зберігав в автомобілі марки «Skoda» модель «Superb», д.н.з. НОМЕР_3 , який перебував у його користуванні та знаходився за адресою: АДРЕСА_6 , до моменту вилучення працівниками поліції під час обшуку.

15.08.2023 СУ ГУНП в Житомирській області у порядку ст.208 КПК України ОСОБА_19 було затримано та 16.08.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч. 1 ст.263 КК України.

17.08.2023 Корольовським районним судом м. Житомира до підозрюваного ОСОБА_19 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

04.12.2023 Корольовським районним судом м. Житомира підозрюваному ОСОБА_17 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 15.01.2024 включно.

08.12.2023 ОСОБА_17 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.189, ч.1 та ч.2 ст.263 КК України.

Слідчій вважав, що з метою запобігання ризикам, передбаченим п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшилися, існує необхідність у продовженні запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не забезпечать його належної процесуальної поведінки.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою.

За таких обставин, колегія суддів переглядає судове рішення лише у вказаних межах, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 зазначеного закону, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявних ризиків, зазначених в ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; його репутацію; майновий стан; наявність судимостей; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Отже, як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя вказаних вище вимог закону дотримався та здійснив аналіз доказів, які дають достатні підстави вважати повідомлену ОСОБА_8 підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.189, ч.1, ч.2 ст.263 КК України обґрунтованою.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, стороною захисту не оспорюється.

Крім того, слідчій суддя дійшов обгрунтованого висновку про доведеність прокурором ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, в яких останній підозрюється, можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою схилити останніх до відмови від показань, та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності та на розгляді в суді перебуває кримінальне провадження № 0000617 від 09.05.2014по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.258, ч.1 ст.263 КК України (т.2 а.с.89-94).

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді в тій частині, що прокурором та слідчим не обґрунтовано ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо обґрунтованості підозри та доведеності зазначених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а тому вважає доводи апеляційної скарги захисника щодо недоведеності вказаних ризиків безпідставними.

Доводи апеляційної скарги захисника про необхідність визначення розміру застави, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до п.1, 4 ч.4 ст.183 КПК України слідчій суддя має право не визначати розмір застави.

Доводи апеляційної скарги захисника по те, що підозрюваний ОСОБА_8 позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зазначені обставини не свідчать про зменшення ризиків, встановлених слідчим суддею, а лише характеризують особу.

Крім того, слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого вже було надано оцінку вказаним доводам сторони захисту.

Посилання захисника на можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, колегія суддів також вважає безпідставними з урахуванням стадії кримінального провадження та обставин інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень. До того ж сторони підтвердили, що наданий час виконуються дії, передбачені ст.290 КПК України, для чого потрібен певний час.

Більш того, стороною захисту не доведено наявності достатніх стримуючих факторів від порушень ОСОБА_8 своїх процесуальних обов`язків у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги захисника не спростовують висновки слідчого судді, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, яка відповідає вимогам кримінального процесуального закону, немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 10 січня 2024 року, якою продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 лютого 2024 року включно, без визначення розміру застави без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: