Справа № 535/91/24
Провадження № 1-кп/535/159/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року смт Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

та захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в с-ще Котельва Полтавської області кримінальне провадження №0000512 від 17.11.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Херсонської області, м.Каховка, українця, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилини та Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, який діє й по цей час.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , 11.10.2023 перебуваючи на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , з дозволу власниці ОСОБА_6 користувався її планшетним пристроєм на якому знаходився завантажений додаток «Ощад 24» та в якому була наявна банківська картка АТ КБ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , належна ОСОБА_6 .

Після чого, у ОСОБА_4 виник єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами ОСОБА_6 , що знаходилися на її банківському рахунку в додатку «Ощад24», відкритому в АТ КБ «Ощадбанк».

Встановлено, що у період дії воєнного стану в Україні діючи, таємно та з корисливим мотивом, з метою власного збагачення за рахунок інших осіб, 11.10.2023 ОСОБА_4 , перебуваючи на законних підставах в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 12 години 59 хвилин по 15 годину 36 хвилин, єдиним умислом здійснив крадіжку чотирма транзакціями грошових коштів з банківської картки АТ КБ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 шляхом використання додатку «Ощад24» встановленому на планшетному пристрої ОСОБА_6 , переславши на банківську картку АТ КБ «UniversalBank» № НОМЕР_2 належну ОСОБА_7 , грошові кошти належні ОСОБА_6 на загальну суму 4 000 гривень 00 копійок.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4 000 гривень 00 копійок.

Своїми умисними протиправними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив тяжке кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Також, ОСОБА_4 , 16 жовтня 2023 року перебуваючи на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , з дозволу власниці ОСОБА_6 користувався її планшетним пристроєм на якому знаходився завантажений додаток «Ощад 24» та в якому була наявна банківська картка АТ КБ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , належна ОСОБА_6 .

Після чого, у ОСОБА_4 виник єдиний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами ОСОБА_6 , що знаходилися на її банківському рахунку в додатку «Ощад24», відкритому в АТ КБ «Ощадбанк».

Встановлено, що у період дії воєнного стану в Україні діючи, повторно, таємно та з корисливим мотивом, з метою власного збагачення за рахунок інших осіб, 16.10.2023 ОСОБА_4 , перебуваючи на законних підставах в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 16 години 49 хвилин по 16 годину 51 хвилин, єдиним умислом здійснив крадіжку двома транзакціями грошових коштів з банківської картки АТ КБ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 шляхом використання додатку «Ощад24» встановленому на планшетному пристрої ОСОБА_6 , переславши на банківську картку АТ КБ «UniversalBank» № НОМЕР_2 належну ОСОБА_8 , грошові кошти у сумі 2 500 грн. та поповнив рахунок мобільного телефону № НОМЕР_3 ОСОБА_7 на 150 гривень 00 копійок.

Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2 650 гривень 00 копійок.

Своїми умисними протиправними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно та в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив тяжке кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст.185 КК країни.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 6650,00 грн.

01.02.2024 між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності адвоката ОСОБА_5 , укладена угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст.468,469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_9 , за участю його захисника ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно та в умовах воєнного стану. Підозрюваний повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробувальним терміном на строк встановлений судом.

Крім того, прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо, умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України, КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи знаходиться письмова заява про розгляд справи за її відсутності. Також зазначено в ній що потерпіла не заперечує проти затвердження угоди, наслідки укладання такої угоди їй роз`яснені та зрозумілі,будь-яких претензій матеріального або морального характеру не має, цивільний позов до ОСОБА_4 заявляти не буде, матеріальна шкода їй відшкодована в повному обсязі шляхом повернення викраденого ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 також просила затвердити угоду про визнання винуватості з огляду на те, що вона відповідає інтересам її підзахисного.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.2 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Абзацом 5 ч.4 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, що відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів. Обвинувачений свою вину у скоєнні злочину визнав. Встановлено, що укладення угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості є добровільною. Зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення в підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Судом встановлено, що у даному кримінальному провадженні ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 12.12.2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строк дії якого закінчується 09.02.2024 року, підстав для продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або обрання більш суворого до набрання вироком законної сили суд невбачає.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст.314, 373,374,475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 01.02.2024 року про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Котелевського відділу Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Котелевський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі якщо нероз`яснені обвинуваченому наслідки укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1