Справа № 370/2734/23
Провадження №1-кп/369/1344/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 ,

(в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

(в режимі відеоконференції)

провівши судове засідання у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000922 від 23 квітня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який одружений, є військовослужбовцем, раніше працював швейцаром у ТОВ «Казино Прем`єр Палац», зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 149, ч. 3 ст. 152, ч. 6 ст. 153, ч. 1, 2 ст. 156, ч. 1, 4 ст. 301-1 КК України,

встановив:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 149, ч. 3 ст. 152, ч. 6 ст. 153, ч. 1, 2 ст. 156, ч. 1, 4 ст. 301-1 КК України, затверджений прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , надійшов до Києво-Святошинського районного суду Київської області 25 жовтня 2023 року.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, ч. 3 ст. 35 КПК України вказаний обвинувальний акт у кримінальному провадженні передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючої судді ОСОБА_1 та суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 15 січня 2024 року, у зв`язку з заявленим самовідводом судді ОСОБА_10 .

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2023 року до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30 жовтня 2023 року включно, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України без альтернативи внесення застави.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 жовтня 2023 року обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 28 грудня 2023 року включно, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України без альтернативи внесення застави, який був продовжений ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2023 року строком на 60 днів, тобто до 18 лютого 2024 року, включно, без альтернативи внесення застави.

Під час судового засідання прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

В обґрунтування необхідності застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України без альтернативи внесення застави, прокурор у клопотанні зазначив про те, що 18 лютого 2024 року закінчується термін перебування обвинуваченого під вартою, згідно з ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2023 року. При цьому, прокурор зазначив, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної моральності та небезпеки, зумовлені тяжкими наслідками, санкції яких передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або ж довічне позбавлення волі, тому існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - ОСОБА_7 може переховуватися від суду, крім того, існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може знищити, переховувати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень шляхом вжиття заходів, спрямованих на знищення доказів. Також існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК, те що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих, законного представника, особу-1 матеріали відносно якої матеріали виділено в окреме провадження, разом з якою останній вчиняв кримінальні правопорушення, на свідків, а також на експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Крім того, існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення у яких останній обвинувачується. Вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам, а тому для забезпечення виконання процесуальних обов`язків, а також належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду у даному кримінальному провадженні необхідно застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При обговоренні клопотання прокурора представник потерпілих доводи прокурора про обрання строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала та просила задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник заперечували проти клопотання прокурора. Захисник вважав ризики, передбачені ст. 177 КПК України належним чином прокурором не обґрунтованими та не підтвердженими. При цьому, сторона захисту просила не продовжувати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує наступне.

Згідно з пунктами 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, є військовослужбовцем, має постійне місце проживання та реєстрації, одружений, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків.

Вирішуючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , суд не бере до уваги доводи сторони захисту щодо відсутності у даному кримінальному провадженні, заявлених прокурором ризиків, встановлених ст. 177 КПК України, оскільки вчинення кримінального правопорушення вперше, наявність постійного місця проживання, стійких соціальних зв`язків, хоч і мають місце, однак на даний час вказані обставини навіть у своїй сукупності не є переконливими та достатніми для незастосування йому такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою. Крім того, самі по собі такі обставини без їх сукупності з іншими обставинами, не можуть слугувати безумовною підставою для застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної моральності та небезпеки, зумовлені тяжкими наслідками, а також те, що заявлені прокурором ризики існують та є реальними.

Суд погоджується з доводами прокурора, що обвинувачений може вчиняти, в подальшому, дії з метою переховування, а співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому із засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим. Крім того, суд погоджується, що існують ризики, що обвинувачений може знищити, переховувати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень шляхом вжиття заходів, спрямованих на знищення доказів. Також, суд погоджується із доводами прокурора щодо наявності ризику незаконного впливу на свідків, потерпілих, експерта та спеціаліста, хоча останній є мінімальним.

Відповідно до положень статей 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини, з огляду на те, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованості ризиків у кримінальному провадженні, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які існують, а також, враховуючи ступінь тяжкості кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , вид та розмір покарання, яке йому загрожує в разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку про доцільність застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може не забезпечити його належної процесуальної поведінки, тобто є необхідним у цій конкретній справі. Суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд також бере до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_7 відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України не є особою, до якої не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, суд враховує підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України та не визначає розмір застави на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк 60 днів, починаючи з 07 лютого 2024 року до 06 квітня 2024 року включно, без альтернативи внесення застави, у зв`язку з чим клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 176 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 314, 331, 376, 392, 395 КПК України,

ухвалив:

Клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, починаючи з 07 лютого 2024 року до 06 квітня 2024 року включно, на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України, без альтернативи внесення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3