Справа № 308/2606/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059 від 09 лютого 2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування встановлено, що 09.02.2024 р. до чч ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення на лінію 102 про те, що в населеному пункт Оноківці по вул. Головній було зупинено транспортний засіб марки Ленд Ровер номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час перевірки ідентифікаційного номера кузова та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу якого було виявлено ознаки підробки.

09 лютого 2024 року відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

08 грудня 2024 року о 22 год 30 хв. під час огляду місця події за адресою с. Оноківці, Ужгородського району, слідчий СВ відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області рядовий поліції ОСОБА_5 виявив та вилучив транспортний засіб марки «Land Rover» моделі «Evogue» номерний знак НОМЕР_2 номерне позначення кузова наявне на дублюючій табличці НОМЕР_3 , який було доставлено на спеціальний майданчик тимчасового зберігання ВП №1 Ужгородського РУП за адресою с. Оноківці, вул. Головна, буд. 55 та свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 власником транспортного засобу марки «Land Rover» моделі «Evogue» номерний знак НОМЕР_2 є Makovii Ruslan, однак на момент огляду місця події за кермом перебував громадянин ОСОБА_4 .

09 лютого 2024 року постановою дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області рядового поліції ОСОБА_6 , яка здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, транспортний засіб марки «Land Rover» моделі «Evogue» номерний знак НОМЕР_2 , який було доставлено на спеціальний майданчик тимчасового зберігання ВП №1 Ужгородського РУП за адресою с. Оноківці, вул. Головна, буд. 55 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , визнані речовими доказами.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, також слідчий подав заяву про розгляд справи без участі. Також слідчий надіслав рапорт про те, що учасники справи повідомлені про розгляд справи.

Власник майна в судове засідання не з`явився, причина неявки суду невідома.

Вивчивши зміст клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив наступні обставини.

Сторона кримінального провадження прокурор ставить питання про застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вилучене майно з тих підстав, що вилучені речі є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, предметом кримінального правопорушення та збереження яких необхідне для проведення відповідних слідчих дій.

Згідно зі ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру

щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Положеннями ст. 98 КПК України законодавцем визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частинами другою та третьою ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може накладатись на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України.

Відтак матеріали провадження містять достатньо даних, які вказують на відповідність зазначеного слідчим майна критеріям ст. 98 КПК України, а відповідно і можливості його використання стороною обвинувачення як доказу у кримінальному провадженні.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України суд зобов`язаний при розгляді клопотання про накладення арешту на майна враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя приходить до висновку, що транспортний засіб марки «Land Rover» моделі «Evogue» номерний знак НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_4 , визнані речовим доказом та є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, постала потреба у збереженні вказаного речового доказу, який надалі може бути використаний у процесі доказування у порядку ст. 91 КПК України, до прийняття кінцевого процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні.

Відтак, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, а також те, що у разі задоволення вказаного клопотання може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадженняслід застосувати арешт вказаного в клопотанні майна і таке втручання у права та інтереси власника майна буде виправданим.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059 від 09 лютого 2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, про арешт майна задовольнити.

1.Накласти арешт на транспортний засіб марки «Land Rover» моделі «Evogue» номерний знак НОМЕР_2 , який було вилучено в ході огляду місця події за адресою с.Оноківці, Ужгородського району та доставлено на спеціальний майданчик тимчасового зберігання ВП №1 Ужгородського РУП за адресою с. Оноківці, вул. Головна, буд. 55.

2.Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_4 , яке знаходиться при матеріалах кримінального провадження.

3.Заборонити використання та розпоряджання транспортним засобом марки «Land Rover» моделі «Evogue» номерний знак НОМЕР_2 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду (особою, яка не була присутньою під час її оголошення на протязі 5-и днів з дня отримання її копії)

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонногосуду ОСОБА_1