Справа №: 398/1901/23
провадження №: 1-кп/398/248/23
ВИРОК

Іменем України

"06" грудня 2023 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю :

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія кримінальне провадження № 0000157 від 26.01.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Попельнасте Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, перебуваючого у цивільному шлюбі з ОСОБА_9 , офіційно не працюючого, на своєму утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , вважається таким, що не має судимостей, у скоєні злочину передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2023 року близько 8 години 00 хвилин ОСОБА_7 перебував за місцем свого мешкання, у будинку АДРЕСА_2 . В цей час до нього прийшов раніше знайомий йому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забрати з його будинку свою цивільну дружину ОСОБА_11 , яка перебувала у домоволодінні обвинуваченого ОСОБА_7 з вечора 25.01.2023 року. Вийшовши на подвір`я свого домоволодіння, де між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_7 виник раптовий злочинний протиправний умисел направлений на вбивство, тобто умисне протиправне спричинення смерті ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний протиправний умисел, ОСОБА_7 , обравши знаряддям вбивства сокиру, яку взяв з коридору свого будинку, повернувся на територію подвір`я, де відбувався конфлікт, та тримаючи сокиру у правій руці, діючи умисно, бажаючи наслідків та маючи на меті спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, що неминуче призведуть до смерті останнього, підійшов до нього спереду та наніс загостреною частиною сокири один цілеспрямований удар в область голови ОСОБА_10 , що є особливо важливим органом людини.

Після того, як ОСОБА_10 від отриманого тілесного ушкодження втратив свідомість та з ознаками крововиливу в області голови залишився лежати на території двору домоволодіння, ОСОБА_7 , усвідомлюючи доведення злочинного умислу до кінця, а саме умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , тримаючи в руках сокиру повернувся до будинку.

ОСОБА_10 прийшовши до свідомості попрямував до місця свого проживання, де у будинку АДРЕСА_2 , від комплексу отриманих тілесних ушкоджень у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, крововиливів під м`яку та над твердою мозковими оболонками, переломів тім`яної та лобної кісток справа, крововиливу по внутрішній поверхні м`яких покривів голови в правій тім`яно-лобній ділянці, рани в тім`яно-лобній ділянці справа, підшкірного крововиливу на нижній повіці правого ока, які утворились внаслідок одноразової травматичної дії середньої частини леза предмета, що рубає, в період часу з 10 години 00 хвилин по 12 годину 00 хвилин 26 січня 2023 року - помер. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких та знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразились у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині - ОСОБА_10 , вчинив кримінальний злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в скоєнні злочину не визнавта пояснив, що дійсно наніс тілесне ушкодження ОСОБА_10 , проте вбивати його не хотів. Також пояснив, що 25.01.2023 року близько 15 год. до них в гості прийшла ОСОБА_11 , яка попросила купити горілку та дала гроші на три пляшки, на що він погодився. Після того як вони втрьох, а саме обвинувачений, його співмешканка ОСОБА_9 , та ОСОБА_11 випили приблизно дві пляшки, він запитав у ОСОБА_11 , чи вона залишиться у них ночувати, чи піде додому, на що остання відповіла, що залишиться у них, бо коли вона в стані сп`яніння її співмешканець ОСОБА_10 сварить її та б`є. Тоді він їй запропонував докупити ще горілки, щоб вночі вже нікуди не ходити, на що вона погодилась і дала гроші ще на 3 пляшки горілки. Придбавши горілку, вони продовжили випивати. Коли вони випили вже чотири пляшки горілки прийшов ОСОБА_12 , о котрій саме годині точно не пам`ятає. Він вийшов до нього на подвір`я та на прохання ОСОБА_11 сказав, що у них її немає. ОСОБА_10 пригостив його вином, він погодився і випив сам майже пляшку, після чого ОСОБА_10 пішов, а він зайшов до хати та продовжив з ОСОБА_11 вживати горілку. Вони випили ще пляшку горілки та близько 23 години полягали спати. Наступного ранку, близько 7 год, він запропонував ОСОБА_11 купити ще горілки, щоб добре похмелитися, на що вона погодилась та дала гроші ще на 5 пляшок горілки. Після того як він повернувся з горілкою до них знову прийшов ОСОБА_13 , та почав знову питати де його ОСОБА_14 , на що обвинувачений повідомив, що у них її немає, однак ОСОБА_10 не повірив і розпочав штовханину, хапав його за горло. ОСОБА_13 штовхнув його в грудну клітину від чого він впав на землю, а ОСОБА_10 продовжив наносити йому удари. Пояснити в які частині тіла вони приходились не може, оскільки вони наносились з незначно силою, тому пригадати куди саме його бив ОСОБА_10 не може. Після цього він відштовхнув ОСОБА_15 та побіг до коридору будинку, щоб взяти палку, яка зазвичай там стоїть, проте палки не було і він вирішив взяти сокиру, яка там стояла, щоб налякати ОСОБА_13 , проте останній не злякався, та продовжував наполягати щоб він покликав ОСОБА_14 , лякав та дразнив його, тупав ногами, тоді він підійшов до ОСОБА_10 спереду та наніс удар в область голови останнього. Якою частиною наносив удар він вже точно не пам`ятає, наче обухом. Шапки на голові потерпілого не було. Після нанесеного удару ОСОБА_10 впав, а він в свою чергу розвернувся і пішов до будинку. Ідучи до будинку він обернувся і побачив як ОСОБА_10 вже прямує до виходу з його подвір`я. Коли наносив удар про наслідки взагалі не думав, хотів його лише злякати, не бажаючи настання смерті. До цієї події між ними також відбувалися сварки з різних незначних підстав, які він вже точно не пригадає.

Незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у скоєнні злочину, його вина доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема, частково показаннями самого обвинуваченого, показаннями потерпілого ОСОБА_16 , свідків, а також дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та відеозаписами.

Так, потерпілий ОСОБА_16 суду пояснив, що з обвинуваченим знайомий. Вбитий ОСОБА_10 є його рідним братом. Вони з братом проживали в різних селах, він проживав в с. Дівоче Поле, а брат ОСОБА_10 - в с. Попельнасте разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_11 . З ОСОБА_11 брат проживав разом майже 7 років. В зареєстрованому шлюбі брат не перебував, дітей не мав. Увечері, 25.01.2023 близько 19.00 год йому зателефонував брат та сказав, що ОСОБА_17 немає вдома, а він хоче їсти. Він порекомендував йому розтопити піч, пожарити яєчню та лягти спати. Наступного дня він телефонував брату, але останній не брав слухавку, тоді він зателефонував ОСОБА_17 , але вона також не відповідала. 27.01.2023 близько 19.00 год., тобто через день коли він в останнє розмовляв з братом, він зателефонував мешканцю с. Попельнасте на ім`я ОСОБА_18 , щоб запитати про брата, а він йому повідомив, що його брата вбив ОСОБА_19 . Йому не відомо які у його брата були стосунки з ОСОБА_20 і чи вони взагалі спілкувались. Зазначав, що ОСОБА_14 частенько не ночувала/втікала з дому, на що брат скаржився. У них з братом були дружні відносини. Брат був інвалідом з дитинства, його хворобу не знає, але у нього щось було з головою. Претензій матеріального та морального характеру немає, проте наполягає на суворому покаранні.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що обвинувачений ОСОБА_7 є її сусідом. До 26.01.2023 року в них були дружні, сусідські відносини. Проте після цієї події відносини стали неприязними. Вбитий був її співмешканцем. В середу зранку 25.01.2023, їй подзвонив співмешканець ОСОБА_13 , та повідомив, що буде їхати з лікарні додому. Вона була трохи напідпитку, тому по телефону вони трохи посварилися. ОСОБА_13 сказав що приїде і дасть їй зате що вона на підпитку, вона злякалася і тому втекла з дому, пішла до ОСОБА_21 та його співмешканки. ОСОБА_10 цього дня шукав її у ОСОБА_23 , та не знайшов. Телефон вона вимкнула. Увечері вдома у ОСОБА_7 вони втрьох: ОСОБА_7 , його співмешканка і вона вживали спиртні напої, близько 1л горілки, після чого вона залишилась ночувати в них. Зранку наступного дня, близько 7-ої години, ОСОБА_13 знову прийшов до ОСОБА_23 додому і запитував : «Де моя ОСОБА_14 ?», але ОСОБА_19 відповів, що її немає. Вона чула як вони на подвір`ї, спочатку сварились, а потім почали битися. Розбороняти вона не виходила, бо в цей час як раз збиралася, а співмешканка ОСОБА_21 сказала, що вона не піде розбороняти, бо боїться. Сам конфлікт на подвір`ї вона не бачила, проте що вони б`ються вона зрозуміла потому що ОСОБА_22 сильно кричав: «Допоможіть, допоможіть». Після цього ОСОБА_24 ОСОБА_25 зайшов в коридор зі словами «Я тобі зараз зроблю». Вона вийшла з будинку коли ОСОБА_26 вже повернувся до будинку. Тоді його співмешканка ОСОБА_9 спитала: «Ти що його вже там вбив». На що ОСОБА_24 відповідав: «Так, вбив, зараз вийду подивлюся чи він там серед двору не лежить». Виходячи з будинку вона бачила, що в коридорі стоїть сокира в крові і взуття ОСОБА_21 також було в крові. Вийшовши за подвір`я ОСОБА_7 вона побачила, як ОСОБА_13 йде дорогою додому весь в крові, тримаючись за голову, вона йшла позаду нього. Коли вони прийшли додому вона почала його обтирати, мити від крові, дала йому мокрий рушник. Він просив не чіпати його, бо сильно болить. Вона намагалася викликати швидку, але в цей день в селі не було світла, тому був відсутній мобільний зв`язок. Вона пішла до сусідів просити щоб її відвезли до лікарні, але їй відмовили через те що в одного сусіда не було бензину, в іншого був несправний мопед, тому до фельдшера вона пішла пішки. Вийшла о 8:00 год., йшла 3 км. пішки. Приїхала додому з фельдшером приблизно о 10:30 год., але ОСОБА_13 вже був мертвий. Між обвинуваченим та ОСОБА_13 до цього часто відбувалися конфлікти.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона є цивільною дружиною обвинуваченого ОСОБА_7 . Проживали разом з ним близько 4 років. Померлого ОСОБА_27 також знала, перебувала з ним в нормальних сусідських відносинах. З приводу події спричинення смерті ОСОБА_15 , пояснила, що ОСОБА_28 , яка є дружиною ОСОБА_15 залишилась в них ночувати. Точної дати, або який це був день тижня вона не пам`ятає. Вони втрьох вживали алкогольні напої. Випили близько 1 л горілки. В цей день, вже у вечірній час, ОСОБА_14 шукав її чоловік ОСОБА_10 , він приходив до них, стукав у вікно і казав де моя ОСОБА_29 . Вони в цей час ще продовжували випивати, та до нього вийшов ОСОБА_25 і сказав, щоб він йшов додому по доброму. ОСОБА_13 послухався і пішов. Вони вживали горілку приблизно до 23:00 год. Наступного дня зранку, о 7:00 год, ОСОБА_13 знов прийшов, стукав у вікна, і казав: «Де моя ОСОБА_14». До нього також вийшов ОСОБА_25 , про що вони розмовляли їй не відомо. ОСОБА_25 не було близько часу. А як повернувся сказав що вдарив ОСОБА_13 по голові обухом сокири. Тоді вона в нього запитали, чи не вбив він його, на що він відповів, що не знає. Коли ОСОБА_26 повернувся після спілкування з ОСОБА_13 , будь-яких тілесних ушкоджень на ньому вона не бачила. На самому ОСОБА_30 , або на його одязі крові вона не бачила. Чи була кров на подвір`ї їх домоволодіння вона не дивилася. Саму подію вона не бачила і нічого не чула, хоча з ОСОБА_14 перебувала в одній кімнаті їхнього з ОСОБА_20 будинку. Проте що ОСОБА_10 помер вона дізналася від сусідки тітки ОСОБА_31 . Між ОСОБА_20 та ОСОБА_13 частенько відбувалися сварки, як між сусідами, з будь-яких незначних причин. Характеризувала свого співмешканця ОСОБА_32 , як буйного по відношенню і до неї, і до оточуючих. ОСОБА_26 часто вживав спиртні напої. Чи вживав спиртні напої ОСОБА_13 їй не відомо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України також доводиться наступними дослідженими безпосередньо судом, згідно зі ст. 23 КПК України, доказами:

- рапортом ст. інспектора - чергового СРПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_33 , відповідно до якого 26.01.2023 о 14:24 надійшло повідомлення від чергового фельдшера Попельнастівської громади проте, що під час огляду тіла померлого ОСОБА_10 , 1975 р.н., що мешкав за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено рубану рану голови, яку останній отримав 26.01.2023 року під час сварки з ОСОБА_7 , 1978 р.н., який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 внаслідок чого ОСОБА_10 помер за місцем мешкання. Виїздом СОГ на місце події встановлено, що 26.01.2023 о 10:00 ОСОБА_10 прийшов до свого знайомого ОСОБА_7 та під час бесіди виникла сварка на подвір`ї під час якої ОСОБА_7 взяв до рук сокиру та наніс один удар в область голови потерпілому внаслідок чого останній отримав рубану рану голови та помер за своїм місцем мешкання. ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України (т.1, а.с.69);

- витягом з Єдиного реєстру досудового розслідування № 0000157 від 26.01.2023 про реєстрацію кримінального провадження за ч. 1 ст. 115 КК України (а.с.66-68); - копією лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_10 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_3 , де зазначено хворобу (патологічний стан), що призвела до смерті: здавлення головного мозку, перелом склепіння черепу, напад з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження та свідоцтвом про смерть ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 року, серії НОМЕР_1 видане виконавчим комітетом Попельнастівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області 30 січня 2023 року (т.1, а.с.151-153);

- протоколом огляду місця події з відеозаписом від 26.01.2023 року, об`єктом якого є територія домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Вказана територія домоволодіння не огороджена. Праворуч на території розташовані господарські споруди, ліворуч одноповерховий житловий будинок. Далі ОСОБА_7 повідомив, що на території вказаного подвір`я він наніс один удар сокирою ОСОБА_22 в область голови. Під час огляду вхідні дерев`яні двері відчинені. Проходячи далі, у коридорі з лівої сторони на підлозі виявлено сокиру з дерев`яною рукояткою та металевим лезом, на якому наявні сліди речовини бурого кольору (РБК). Під час огляду місця події, оглянуто, вилучено та визнано речовим доказом сокиру з дерев`яною рукояткою та металевою частиною леза зі слідами речовини бурого кольору (РБК), яку упаковано до двох крафтпакетів ГУНП, та заклеєно липкою стрічкою червоного кольору за №№ G17-0054931, G 17-0054932, G 17-0054933 та G 17-0054934. Відеозапис вказаної слідчої дії був відтворений під час судового засідання (т.1, а.с.84-86);

- протоколом огляду місця події з відеозаписом від 26.01.2023 року, об`єктом огляду якого є територія домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання потерпілого ОСОБА_10 під час якого виявлено та вилучено: змив РБК з порогу на вході до будинку, з кімнати №3 вилучений рушник зі слідами РБК, з кімнати №2 куртку зеленого кольору зі слідами РБК, в кімнаті № 5 виявлено труп ОСОБА_10 на лобно-тім`яній-скроневій ділянці голови якого мається рана. Кістки черепа в ділянці рани, мають патологічну рухливість. На відкритих ділянках тіла, окрім рани голови та підшкірної гематоми нижньої повіки правого ока тілесні ушкодження не вбачаються. Також з кімнати №5 вилучено виріз з ряднини зі слідами РБК , наволочку з-під подушки зі слідами РБК. В подальшому труп направлено до відділення Олександрійського СМЕ для проведення судово-медичної експертизи. Відеозапис вказаної слідчої дії був відтворений під час судового засідання (т.1 а.с.120-124).

- постановою про визнання і долучення до кримінального провадження речових доказів та передачу їх на зберігання від 10.04.2023 року, якою сокиру з дерев`яною рукояткою та металевою частиною леза, виріз з ряднини зі слідами РБК, рушник зі слідами РБК вилучений з кімнати №3, куртку зеленого кольору зі слідами РБК, наволочку з-під подушки зі слідами РБК, речі померлого з РБК, волосся з 5 ділянок голови потерпілого ОСОБА_10 , зріз нігтьових пластин потерпілого ОСОБА_10 , зріз нігтьових пластин підозрюваного ОСОБА_7 визнано речовим доказом та з метою збереження речового доказу ухвалами Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 січня 2023 року накладено арешт на майно шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування (т.2 а.с.63, 93-94).

- протоколом проведення слідчого експерименту та відеозаписом до нього від 30.01.2023 року, під час якого обвинувачений детально відтворив обставини події, яка сталася 26.01.2023 (т.. 2, а.с.34-39);

- протоколом проведення слідчого експерименту та відеозаписом до нього від 09.02.2023 року, під час якого свідок ОСОБА_11 детально відтворила обставини подій 25.01.2023 та 26.01.2023 (т.. 1, а.с.215-221);

- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 09.02.2023 року, та відеозаписом до нього, в ході якого свідок пояснила та продемонструвала на місці, обставини подій, що мали місце 26.01.2023 (т.1, а.с. 222-228);

- протоколом огляду трупа від 27.01.2023 року, відповідно до якого під час огляду трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться в приміщенні моргу на території лікарні, при зовнішньому дослідженні виявлено тілесні ушкодження у вигляді ран в лобно-тім`яній ділянці справа, підшкірна гематома на нижній повіці правого ока. При внутрішньому дослідженні: виявлено тілесні ушкодження у вигляді перелому тім`яно-лобних кісток справа, епідуральної гематоми. В ході огляду вилучено речі померлого з РБК, волосся з 5 ділянок голови, зрізи нігтьових пластин та зразок крові. (т.1, с.с.148-150).

- висновком судово-медичної експертизи №42 проведеної у період з 27.01.2023-17.03.2023, згідно якої при дослідженні трупа ОСОБА_10 1975 р.н., виявлено тілесне ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: крововиливів під м`яку та над твердою мозковими оболонками, переломів тім`яної та лобної кісток справа, крововиливу по внутрішній поверхні м`яких покровів голови в правій тім`яно-лобній ділянці, рани в тім`яно-лобній ділянці справа, підшкірного крововиливу на нижній повіці правого ока. Дане тілесне ушкодження утворились в наслідок одноразової травматичної дії середньої частини леза предмета, що рубає. Класифікується як тілесне ушкодження тяжкого ступеню, та знаходиться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Враховуючи характер тілесного ушкодження та дані судово-медичної гістологічної експертизи можна казати що воно було спричинене приблизно біля 1-ї доби до моменту смерті. Під час проведення дослідження тіла гр. ОСОБА_10 , 1975 р.н., ознак захворювань які б знаходились в причинному зв`язку зі смертю не виявлено. Смерть ОСОБА_10 наступила внаслідок стиснення головного мозку гематомою, що розташовується між кістками черепа та твердою мозковою оболонкою в правій тім`яній та лобній ділянках внаслідок відкритої травми черепа, яка супроводжувалася ушкодженнями кісток склепіння черепа, крововиливами під м`які мозкові оболонки на що вказують дані дослідження трупа та підтверджуються даними судово-медичної гістологічної експертизи. Дивлячись на динаміку розвитку трупних явищ при дослідженні трупа в морзі та на місці виявлення тіла, можна сказати, що смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_3 приблизно в проміжку часу між 10:00 та 14:00 годинами. Згідно висновку судово-медичної токсикологічної експертизи в крові гр. ОСОБА_10 1975 р.н., не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий та аміловий спирти.( т.1, а.с.155-159);

- висновком судово-медичної експертизи №206 проведеної у період з 14.02.2023-16.02.2023, за підсумками якої при дослідженні трупа ОСОБА_10 1975 р.н., встановлено: набряк головного мозку. Крововилив в м`яких тканинах, гематома, прилегла до ТМО. Ушкодження прижиттєві, приблизною давністю біля 1 доби. Недокрів`я тканин.(т.1 а.с.160-161) - висновком судово-медичної експертизи №137 від 08.02.2023 року, зразка крові трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за висновками якої кров трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 належить до групи АВ0 за ізосерологічною системою АВ0 (т.1, а.с.163-165);

- висновком судово-медичної експерта №126 проведеної у відділенні судово-медичної імунології Кіровоградського обласного бюро СМЕ у період з 03.02.2023 до 13.02.2023 року, кров ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить до групи АВо за ізосерологічною системою АВ0. Крім того організму потерпілого властивий і антиген Н в якості супутнього (т.1, а.с.192-193);

- висновком судово-медичної токсикологічної експертизи №479 проведеної у період з 07.02.2023-09.02.2023 рр. відповідно до якої при дослідженні крові від трупа гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий та аміловий спирти (т.1, а.с.166-167);

- висновком №130 судово-медичної експертизи проведеної у відділенні судово-медичної імунології Кіровоградського обласного бюро СМЕ у період часу з 16.02.2023 року - 27.02.2023 року при дослідженні: змиву вилученого з порогу на вході до будинку, фрагменту ряднини, наволочки, куртки з місця події, за висновками якої, на змиві з порогу на вході до будинку (об`єкт 1), фрагменті ряднини (об`єкт 2), наволочці (об`єкт 3), куртці (об`єкти 4,5) знайдено сліди крові людини. Кров трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить до групи АВ0 за ізосерологічною системою АВ0. При визначені групової належності в об`єктах 1-5 виявлено антигени А і В. Таким чином кров в даних об`єктах може походити від однієї особи (осіб) групи АВ0 або від декількох осіб, організмам яких властиві антигени А.і В, і може належати потерпілому ОСОБА_10 (т. 1,а.с.138-140);

- висновком судово-медичної експертизи №129, проведеної у відділенні судово-медичної імунології Кіровоградського обласного бюро СМЕ у період часу з 16.02.2023 року - 27.02.2023 року при дослідженні джемпера потерпілого ОСОБА_10 знайдено сліди крові людини. При визначенні групової належності в об`єкті виявлено антигени А і В. Таким чином, кров в даному об`єкті може походити від однієї особи (осіб) групи АВ0 або від декількох осіб, організмам яких властиві антигени А і В, і може належати потерпілому ОСОБА_10 (т.1, а.с.186-187);

- висновком №38 судово-медичної експертизи зрізів нігтів з обох рук трупа ОСОБА_10 проведеної у період з 09.02.2023 року - 20.02.2023 року за висновками якої, група крові трупа ОСОБА_10 згідно «Висновку судово-медичної експертизи» №137 від 08.02.2023 року, проведеному у відділенні судово-медичної імунології Кіровоградського обласного бюро СМЕ - АВ0 ізосерологічної системи АВО. Група крові підозрюваного ОСОБА_7 згідно «Висновку судово-медичної експертизи» №128 від 03.02.2023 року, проведеному у відділенні судово-медичної імунології Кіровоградського обласного бюро СМЕ - А? ізосерологічної системи АВО. При судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту з правої (об. №1) та з лівої (об.№2) рук трупа ОСОБА_10 знайдена кров людини, в об.№1 встановлена чоловіча генетична стать, в об №2 статеву належність якої встановити не вдалося через відсутність клітинних елементів, придатних для цитологічного обліку. Епітеліальних клітин не знайдено. При серологічному дослідженні виявленої крові знайдені антигени А і В ізосерологічної системи АВО. Таким чином враховуючи отриманні результати і антигенну характеристику осіб, які проходять по справі, можливо зробити висновок про походження виявленої крові від особи або осіб, в крові якої або яких містяться антигени А і В ізосерологічної системи АВ0, від трупа ОСОБА_10 не виключається, також домішок крові від підозрюваного ОСОБА_7 з властивим йому антигеном А системи АВ0 не виключається, якщо у останнього були пошкодження, які супроводжувались зовнішньою кровотечею (т. 1,а.с.206-208);

- висновком №127 судово-медичної експертизи зразків волосся з тім`яної ділянки голови потерпілого ОСОБА_10 проведеної у період з 16.02.2023 року - 27.02.2023 року за висновками якої, на досліджуваних об`єктах знайдено сліди крові людини. При визначенні групової належності в об`єктах 1 виявлено антигени А і В. Таким чином, кров в даному об`єкті може походити від однієї особи (осіб) групи АВо або від декількох осіб, організмам яких властиві антигени А.і В, і може належати потерпілому ОСОБА_10 (том1, а.с.199,200);

- висновком експертизи №40, об`єктом дослідження якої була сокира з дерев`яною рукояткою та металевим лезом, яку 26.01.2023 року було вилучено під час огляду місця події на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . При судово-медичній експертизі змивів з металевої робочої частини сокири - полотна (об.№5) знайдена кров людини, статеву належність якої встановити не вдалося через відсутність клітинних елементів, придатних для цитологічного обліку. При серологічному дослідженні виявленої крові знайдені антигени А і В ізосерологічної системи АВ0.

Таким чином, враховуючи отриманні результати і антигенну характеристику осіб, які проходять по справі можливо зробити висновок про походження виявленої крові від особи або осіб, в крові якої або яких містяться антигени А і В ізосерологічної системи АВ0, від трупа ОСОБА_10 не виключається, також домішок крові від підозрюваного ОСОБА_7 з властивим йому антигеном А системи АВ0 не виключається, якщо у останнього були пошкодження, які супроводжувались зовнішньою кровотечею. При судово-медичній експертизі змивів: з топорища (об`єкт №1,2,3 та з металевої робочої частини - обуха (об`єкти №4) сокири кров не знайдено (т.1, а.с.100-102);

- висновком судово-медичної експертизи №38 проведеної у період з 10 березня 2023-15 березня 2023 рр. з додатками у вигляді ілюстрацій, відповідно до якої проведено судово-медичну експертизу фрагмента склепіння черепа трупа ОСОБА_10 , 1975 року народження. На препараті склепіння черепа трупа ОСОБА_10 виявлене ушкодження тім`яної і луски лобової кісток справа рубленого характеру. Ушкодження є характерним для одноразової травмувальної дії середньої частини леза предмета, що рубає. Травмувальний предмет мав лезо з орієнтовною довжиною не менше 90 мм і клиноподібну форму. Ознаки занурення носка або п`яти предмета відсутні. Слідів ковзання на поверхні розсічення кісткової тканини не знайдено. В момент спричинення ушкодження площина клину предмета була орієнтована в стріловій площині голови, переважний напрямок дії сили - зверху вниз, справа наліво і дещо спереду назад (т.1, а.с.168-175);

- висновком судово-медичної експертизи №50 проведеної у період з 03 квітня 2023-05 квітня 2023 рр. з фототаблицями, відповідно до якої проведено судово-медичну експертизу фрагмента склепіння черепа трупа ОСОБА_10 , 1975 року народження. та сокири. За результатами раніше проведеної судово-медичної експертизи (висновок експерта №38 від 15 березня 2023 на препараті склепіння черепа трупа ОСОБА_10 виявлене ушкодження тім`яної і луски лобової кісток справа рубленого характеру, яке є характерним для одноразової травмувальної дії середньої частини леза предмета, що рубає. Травмувальний предмет мав лезо з орієнтовною довжиною не менше 90 мм і клиноподібну форму. Не виключається можливість спричинення ушкодження кісток склепіння черепа трупа ОСОБА_10 середньою частиною леза сокири, наданої для проведення експертизи (т.1, а.с.106-115);

- висновком судово-медичної експертизи №42/1 проведеної у період з 04.04.2023-07.04.2023, відповідно до якої при дослідженні трупа гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , даних лабораторних методів дослідження, беручи до уваги обставини справи, дійшов висновку, що під час слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_7 вказав механізм спричинення ОСОБА_10 тілесного ушкодження виявленого при дослідженні тіла останнього ( т.1, а.с.177-181);

- висновком судово-медичної експертизи №128 проведеної у відділенні судово-медичної імунології Кіровоградського обласного бюро СМЕ у період з 03.02.2023-03.02.2023 рр. відповідно до якої кров ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 належить до групи А? за ізосерологічною системи АВ0 (т.2 а.с.15,16);

- висновком судово-медичної експертизи №39 проведеної у період з 09.02.2023-20.02.2023 рр. відповідно до якої при судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту з правої (об.№1) та з лівої (об.№2) рук підозрюваного ОСОБА_7 крові та епітеліальних клітин не знайдено (т.2, а.с. 7,8);

- протоколом затримання особи, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення від 26 січня 2023 року о 17 год.23 хв. проведено затримання підозрюваного ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України на місці скоєння злочину. Під час проведення особистого обшуку затриманого нічого не вилучалось (т.1,а.с.29, 175);

- висновком судово-психіатричного експерта №86 від 21.02.2023, відповідно до якого у ОСОБА_7 в момент скоєння правопорушення страждав і на даний час страждає легкою розумовою відсталістю (відповідно до МКХ-10, F-70.0). Проте ступінь розумового недорозвинення у ОСОБА_7 така, що не позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та розумно керувати ними. Підпадає під дію ст.19 ч.1 КК України. У відношенні інкримінованого йому діяння слід вважати осудним. Застосування заходів медичного характеру не потребує (а.с.38-42).

Судом встановлено, що вказані вище висновки експертів, які були досліджені у судовому засіданні, відповідають вимогам ст.ст. 101, 102 КПК України та в силу ст.ст. 85, 86 КПК України є належними та допустимими доказами.

Наведені вище докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого та інші обставини, зазначені у ст. 91 КПК України. Всі докази взаємодоповнюють один одного і в сукупності підтверджують вину ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

При цьому, суд, критично відноситься до викладеної версії подій обвинуваченим, а саме, що потерпілий своїми діями спровокував його на вчинення таких дій, та, що він не мав наміру на його вбивство, вдаривши його по голові лише один раз обухом сокири (в подальшому не заперечував, що це була загострена частина), оскільки вона не знайшла свого підтвердження під час дослідження доказів та навпаки спростовується встановленими в судовому засідання обставинами та дослідженими доказами. Так, обвинувачений перебуваючи на території свого подвір`я в процесі сварки, яка за його версією переросла в бійку, в подальшому зайшовши до коридору свого будинку, при цьому маючи можливість припинити/уникнути подальшого конфлікту, ОСОБА_7 , обравши інший спосіб вирішення та/або припинення конфлікту, взявши до рук сокиру, що має колючо-ріжучі властивості, тобто бажаючи продовження конфлікту та маючи на меті спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, повернувся на подвір`я та підійшовши до потерпілого з переду наніс сокирою один удар в область його голови, що є особливо важливим органом людини, що в подальшому призвело до його смерті та знаходиться в прямому причинному зв`язку з її настанням. Вказані дії обвинуваченого свідчать про спрямованість його дій та розуміння настання наслідків у вигляді смерті, оскільки обираючи знаряддям злочину сокиру, яка за своїми ознаками та характеристиками має колючо-ріжучі властивості та створює безпосередню загрозу настання наслідку у вигляді смерті людини наніс цілеспрямований удар в область голови, що є особливо важливим органом людини.

Версія обвинуваченого про нанесення удару саме обухом сокири спростовується протоколом огляду місця події з відеозаписом від 26.01.2023 року (відрізок запису 0:04:43) об`єктом якого є територія домоволодіння обвинуваченого ОСОБА_7 , звідки була вилучена та визнана речовим доказом сокира з дерев`яною рукояткою та металевою частиною леза зі слідами речовини бурого кольору (РБК) та судово-медичним експертним дослідженням №40 від 09.02.2023 змивів з металевої робочої частини сокири - полотна (об.№5) знайдено кров людини та враховуючи отриманні результати і антигенну характеристику осіб, які проходять по справі походження виявленої крові від трупа ОСОБА_10 не виключається, кров від підозрюваного ОСОБА_7 з властивим йому антигеном А системи АВ0, не виключається лише у якості домішку, якщо у останнього були пошкодження, які супроводжувались зовнішньою кровотечею. При судово-медичній експертизі змивів: з топорища (об`єкт №1,2,3 та з металевої робочої частини - обуху (об`єкти №4) сокири кров не знайдено (т.1, а.с.100-102).

Механізм нанесення та локалізацію тілесного ушкодження, від якого ОСОБА_10 помер, повністю доведено:

висновком судово-медичної експертизи №42 від 27.01.2023, відповідно до якої при дослідженні трупа ОСОБА_10 виявлено тілесне ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: крововиливів під м`яку та над твердою мозковими оболонками, переломів тім`яної та лобної кісток справа, крововиливу по внутрішній поверхні м`яких покровів голови в правій тім`яно-лобній ділянці, рани в тім`яно-лобній ділянці справа, підшкірного крововиливу на нижній повіці правого ока. Дане тілесне ушкодження утворились внаслідок одноразової травматичної дії середньої частини леза предмета, що рубає. Класифікується як тілесне ушкодження тяжкого ступеню, та знаходиться в прямому причинному зв`язку зі смертю. (т.1, а.с.155-159);

висновками судово-медичних експертиз №38 від 15 березня 2023 та №50 від 03 квітня 2023 року при дослідженні фрагменту склепіння черепа трупа ОСОБА_10 та сокири, на склепінні черепа трупа ОСОБА_10 виявлене ушкодження тім`яної і луски лобової кісток справа рубленого характеру. Ушкодження є характерним для одноразової травмувальної дії середньої частини леза предмета, що рубає. Травмувальний предмет мав лезо з орієнтовною довжиною не менше 90 мм і клиноподібну форму. Ознаки занурення носка або п`яти предмета відсутні. Слідів ковзання на поверхні розсічення кісткової тканини не знайдено. В момент спричинення ушкодження площина клину предмета була орієнтована в стріловій площині голови, переважний напрямок дії сили - зверху вниз, справа наліво і дещо спереду назад. Не виключається можливість спричинення ушкодження кісток склепіння черепа трупа ОСОБА_10 середньою частиною леза сокири, наданої для проведення експертизи. (т.1 а.с.168-175, т.1 а.с.106-115).

Про спрямованість дій обвинуваченого саме на спричинення смерті потерпілому свідчать також показання свідка ОСОБА_11 , яка суду пояснила, що перебуваючи у будинку чула, що на подвір`ї між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 відбувається конфлікт в процесі якого ОСОБА_7 зайшов до коридору будинку зі словами «Я тобі зараз зроблю», а коли ОСОБА_26 повернувся до будинку його співмешканка ОСОБА_9 спитала: «Ти що його вже там вбив», на що ОСОБА_26 відповідав: «Так, вбив, зараз вийду подивлюся чи він там серед двору не лежить». Виходячи з будинку свідок ОСОБА_11 бачила, що в коридорі стоїть сокира, яка була в крові, і взуття ОСОБА_34 також було в крові.

До свідчень обвинуваченого щодо спричинення потерпілим ОСОБА_10 йому тілесних ушкоджень, що і змусило його захищатися, суд також ставиться критично, та вони спростовуються, зокрема, показами свідків ОСОБА_11 яка суду пояснила, що сам конфлікт на подвір`ї вона не бачила, однак чула, як ОСОБА_10 сильно кричав: «Допоможіть, допоможіть», а свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що коли ОСОБА_7 повернувся до будинку, будь-яких видимих тілесних ушкоджень не мав.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №16 проведеної 26.01.2023 (час огляду 18:45 год) на момент огляду у гр. ОСОБА_7 1974 р.н., на представлених ділянках тіла виявлені тілесні ушкодження у вигляді: 2х синців на правому стегні та 2х саден на правому плечі. Дані тілесні ушкодження утворились внаслідок дії предмету(ів) з ознаками тупого твердого. Класифікуються як тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості з розладом здоров`я на термін до 6 ти діб. Враховуючи колір та характер виявлених тілесних ушкоджень можна казати, що вони могли бути спричинені приблизно за 3-5 до моменту огляду. Враховуючи локалізацію виявлених тілесних ушкоджень можна казати, що вони в своїй сукупності могли утворитися і в наслідок падіння з положення стоячи на площину, та є доступними для спричинення власноруч чи за допомогою сторонніх предметів (т.2 а.с. 18-19).

Вказаний висновок суд до уваги не бере, оскільки встановлений експертом період спричинення виявлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, викладено експертом нечітко/невизначено, тобто неконкретизовано щодо часового проміжку (година, доба, тиждень, місяць) виявлених у обвинуваченого на момент огляду ушкоджень, що позбавляє суд можливості взяти його до уваги у якості належного доказу. Питання про виклик експерта в судове засідання або проведення додаткової судово-медичної експертизи, під час дослідження вказаного доказу, перед судом не ставилось.

Отже дослідженні в сукупності та у взаємозв`язку всі докази по справі дають суду дійти обґрунтованого висновку, що заперечення обвинуваченим своєї провини в скоєнні умисного вбивства є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності, та спростовується дослідженими матеріалами справи.

На викладену у судових дебатах позицію сторони захисту, що вчинене обвинуваченим діяння слід кваліфікувати як вбивство з необережності за ст. 119 КК України, суд зазначає наступне.

Вирішуючи питання щодо правильності кваліфікації дій обвинуваченого та спрямованості його умислу, суд враховує, що для відмежування умисного вбивства від суміжних складів злочинів необхідно ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Вбивство з необережності на відміну від умисного вбивства, має місце лише при необережній формі вини, для якої характерне поєднання усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння (дії чи бездіяльності) та недбалого або самовпевненого ставлення до настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (постанова Верховного Суду від 04 червня 2020 року справа № 221/6129/17).

Також в постанові від 21 травня 2020 по справі № 604/546/16-к Верховний суд зробив висновок про те, що спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинення діянь. Так, судом правильно враховано, що особа обрала знаряддям вчинення злочину ніж, а тому була велика ймовірність того, що при його застосуванні можна заподіяти смерть людині. В цій справі Верховним судом також констатовано правильність кваліфікації дій засудженого за ч.1 ст. 115 КК України.

Верховний Суд України неодноразово в своїх рішеннях (зокрема постанова від 3 квітня 2014 року в справі N 5-5кс14, постанова від 24 квітня 2014 року в справі N 5-13кс14) звертав увагу на те, що у випадку, коли обвинувачений об`єктивно усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав можливість настання наслідків у виді спричинення будь-якої за тяжкістю шкоди здоров`ю потерпілого, хоча й не конкретизував у своїй свідомості, якою саме буде така шкода, то він діяв з неконкретизованим (невизначеним) умислом, за яким, незалежно від того, чи є такий умисел прямим або непрямим, настає відповідальність за фактично спричинену шкоду.

Також слід зазначити, що відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 7 лютого 2003 року за частиною 1 статті 115 КК України кваліфікуються вбивства, вчинені під час обопільної сварки чи бійки або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим.

З огляду на вищевикладені правові висновки Верховного Суду та з урахуванням усіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що твердження захисника стосовно того, що обвинувачений ОСОБА_7 страждає на легку розумову відсталість і не розуміється на анатомії людини, тому не міг передбачити настання саме таких наслідків та не бажав їх настання, є неспроможними, оскільки обвинувачений є дорослою людиною з життєвим досвідом та соціальною зрілістю, тому не міг не розуміти функціонування організму людини та властивості сокири, яку, як пояснював сам обвинувачений, щоденно використовує у домашньому господарстві для рубання дров, і у випадку не функціонального та необережного використання існує велика ймовірність того, що при її застосуванні можна заподіяти смерть людині, окрім того, за висновком судово-психіатричного експерта №86 від 21.02.2023, ОСОБА_7 хоча і страждає легкою розумовою відсталістю, проте її ступінь така, що не позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та розумно керувати ними. Також ОСОБА_7 в судовому засідання неодноразово пояснював, що не думав про наслідки, коли наносив удар сокирою.

Оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає що дії ОСОБА_7 містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - умисне протиправне заподіяння смерті.

Суд вважає правильною саме таку кваліфікацію дій обвинуваченого, оскільки, врахувавши характер знаряддя злочину, а саме сокиру, яка придатна для спричинення смертельного тілесного ушкодження, механізм та локалізацію тілесного ушкодження - один цілеспрямований удар в область голови, що є особливо важливим органом людини, поведінка винного після вчинення злочину (залишення потерпілого на подвір`ї не викликавши швидкої медичної допомоги, та не переймаючись щодо подальшої долі останнього) суд доходить висновку, що обвинувачений розумів можливі наслідки своїх дій, у тому числі й ті, що фактично настали, та бажав їх настання, і що його дії носили цілеспрямований характер, що свідчить про направленість умислу саме на позбавлення життя особи.

Щодо посилання прокурора в судових дебатах про наявність обтяжуючої вину обвинуваченого ОСОБА_7 обставини як вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння, та відповідно заперечення такої обставини у судових дебатах захисником, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім як у випадках зміни судом правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Згідно з п.5 ч.1 ст.368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме.

За п.4 ч.1 ст.91 КПК України обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Обов`язок доказування перелічених обставин згідно зі ст.92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.67 КК України при призначенні покарання обставиною, яка його обтяжує, визнається вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Як убачається з обвинувального акта, така обтяжуюча покарання обставина, як вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, в обвинуваченні ОСОБА_7 не висувалася. Окрім того, сам обвинувачений хоч і пояснював, що вживав спиртні напої увечері 25.01.2023, проте не вважав себе таким, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння зранку 26.01.2023. Доказів зворотного суду не надано.

На думку суду, визнання цієї обставини відповідно до п.13 ч.1 ст.67 КК України такою, що обтяжує покарання, не узгоджується з положеннями ст.337 КПК.

Така позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14.04.2020 року (справа № 138/2748/18).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд керується положеннями ст. ст. 50, 65 КК України, якими визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З врахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_7 , який вважається таким, що не має судимостей, офіційно не працевлаштований, працював по найму, за місцем проживання характеризується задовільно, на своєму утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом «Олігофренія в ступені помірної дебільності» (Легка розумова відсталість), беручи до уваги обставини вчинення обвинуваченим особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - умисне вбивство, про що детально описано вище, суд дійшов висновку про його підвищену небезпечність для суспільства. Умисними діями він позбавив ОСОБА_10 життя, тобто посягнув на невід`ємне природне право людини, яке охороняється і захищається державою. При визначенні міри покарання, суд враховує думку потерпілого, який наполягав на суворому покарані, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують йому покарання та що санкцією статті за якою обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності передбачено лише позбавлення волі, тому покарання йому повинно бути призначене у виді позбавлення волі у межах строку передбаченого санкцією статті, оскільки підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України та призначенні йому покарання нижче від найнижчої межі встановленої у санкції статті, або переходу до іншого більш м`якого виду покарання - судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком 8 років 6 місяців, оскільки саме таке покарання гарантуватиме безпеку для суспільства, буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

З метою забезпечення виконання вироку, з врахуванням того, що ОСОБА_7 призначається покарання у виді позбавлення волі, обраний йому запобіжний захід у виді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений. Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років 6 (місяців) позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 26.01.2023 року 21:10 год, зарахувавши в строк попереднє ув`язнення, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Арешт на майно, накладений ухвалами слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 січня 2023 року (справа №398/370/23, провадження 1-кс/398/184/23 та справа №398/370/23, провадження 1-кс/398/187/23), скасувати після набрання вироком законної сили.

Речові докази:

- сокиру з дерев`яною рукояткою та металевою частиною леза з РБК, яку упаковано до двох крафтпакетів НПУ та заклеєно стрічкою червоного кольору з наступними серійними номерами G17-0054931, G17-0054932, G17-0054933, G17-0054934, і на підставі постанови слідчого від 10.04.2023 року передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Олександрійського РВП (квитанція №270 від 11.04.2023-року;

- змив РБК та контрольний змив з порогу при вході до будинку, який упаковано до крафтпакету НПУ, і на підставі постанови слідчого від 10.04.2023 року передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Олександрійського РВП (квитанція №270від 11.04.2023 року);

- виріз з ряднини зі слідами РБК, який упаковано до крафтпакету НПУ, і на підставі постанови слідчого від 10,04.2023 року передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Олександрійського РВП (квитанція №7270 від 11.04.2023 року);

- рушник зі слідами РБК з кімнати №3, який упаковано до крафтпакету НПУ, і на підставі постанови слідчого від 10.04.2023 року передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Олександрійського РВП (квитанція №270 від 11.04.2023 року);

- куртку зеленого кольору зі слідами РБК, яку упаковано до спецпакету НПУ 7226104, і на підставі постанови слідчого від 10.04.2023 року передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Олександрійського РВП (квитанція №270 від 11.04.2023 року);

- наволочку з-під подушки зі слідами РБК, яку упаковано до крафтпакету НПУ, і на підставі постанови слідчого від 10.04.2023 року передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Олександрійського РВП (квитанція №270 від 11.04.2023 року);

- речі померлого зі слідами РБК, які упаковано до картонної коробки з биркою і на підставі постанови слідчого від 10.04.2023 року передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Олександрійського РВП (квитанція №270 від 11.04,2023 року );

- волосся з 5 ділянок голови потерпілого ОСОБА_10 , які упаковано до паперового конверту та на підставі постанови слідчого від 10.04.2023 року передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Олександрійського РВП (квитанція №270 від 11.04.2023 року);

- зрізи нігтьових пластин потерпілого ОСОБА_10 , які упаковано до паперового конверту та на підставі постанови слідчого від 10.04.2023 року передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Олександрійського РВП (квитанція №270 від 11.04.2023 року );

- зрізи нігтьових пластин підозрюваного ОСОБА_7 , які упаковано до паперового конверту і на підставі постанови слідчого від 10.04.2023 року передано на зберігання, до кімнати зберігання речових доказів Олександрійського РВП (квитанція №270 від 11.04:2023 року), - знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою - протягом вказаного строку з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1