УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2023 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 клопотання слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, без місця реєстрації на території України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002501 від 27.08.2023,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002501 від 27.08.2023.

Клопотання слідчого обґрунтоване тим, що досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих майнових злочинів, а саме: 08.10.2019 вироком Солом`янського районного суду міста Києва визнано винним за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162 та ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки; 12.12.2019 вироком Голосіївського районного суду міста Києва визнано винним за вчинення кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ч. 4 ст. 70 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. Крім цього, відносно ОСОБА_4 , 29.12.2018 року до Солом`янського районного суду м. Києві скерований обвинувальний акт за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1. ст. 162 КК України; 29.03.2019 року до Солом`янського районного суду м. Києві скерований обвинувальний акт за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2. ст. 186 КК України; 27.07.2023 року до Солом`янського районного суду м. Києві скерований обвинувальний акт за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4. ст. 185 КК України, таким чином, ОСОБА_4 , належних для себе висновків не зробив та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, підозрюється у вчиненні нового умисного, корисливого кримінального правопорушення, який вчинив за наступних обставин: у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указами Президента України №64/2022 від 24.02.2022, №133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 07.11.2022, 07.02.2023, 20.05.2023 затвердженими відповідно законами України №2402-ІХ від 24.02.2022, №2119-ІХ від 15.03.2022, №2212-ІХ від 21.04.2022, №2263-ІХ від 22.05.2022, №2500-IX від 15.08.2022 та № 2738-IX від 16.11.2022, №2915-IX від 07.02.2023, №9259-IX від 20.05.2023 в Україні діє правовий режим воєнного стану з 24.02.2022 по теперішній час. Так, 26.08.2023 приблизно о «15» год. «00» хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2, побачив припаркованний вантажний фургон марки «Vokswagen», білого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », який на праві власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та підійшовши до вказаного фургона, де оглянувши його останній помітив, що двері багажного відділення на замок не зачинені. У цей час у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел спрямований на незаконне збагачення за рахунок інших осіб, шляхом вчинення корисливого злочину, а саме таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднане із проникненням у сховище, в умовах воєнного стану. 26.08.2023 приблизно о «15» год. «00» хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2, поряд із вищевказаним вантажним фургоном, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, шляхом вільного доступу проник до багажного відділення фургона марки «Vokswagen», білого кольору, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », звідки взяв поштове відправлення « i Herb» № 519915112 в якому знаходилося: «21 st Centure глюкозамін хонтроїтин і гіалуронова кислота +МСМ, 120 таблеток»; «Stridex, Single-Step, контроль акне, максимальна дія, без спирту,

55 мяких подушечок»; «MRM Nutrition веганські вітаміни D3 і K2, 60 веганських капсул»; «California Gold Nutrition, гідролізовані пептиди морського колагену, без добавок, 200 г (7,05 унції)»; «Carlson, MSM Sulphur, 1000 M, 180 вегетаріанських капсул»; «Nature's Way, жувальні мармеладки з хлорофілом, фруктовий сад, 50 мг, 60 жувальних таблеток» загальною вартістю 3502 гривні 40 копійок, яке належить потерпілій ОСОБА_8 . У подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою:

АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, утримуючи таємно викрадене, чуже майно, з місця кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Даним кримінальним правопорушенням ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 3502 гривні

40 копійок. Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному із проникненням в сховище, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що вказують про необхідність застосування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: переховуватиметься від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку; вчиняти інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні. На той факт, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду вказує те, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих майнових злочинів, а саме: 08.10.2019 вироком Солом`янського районного суду міста Києва визнано винним за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162 та ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки; 12.12.2019 вироком Голосіївського районного суду міста Києва визнано винним за вчинення кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік та усвідомлюючи невідворотність та тяжкість покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення, що пов`язане в тому числі з позбавленням волі, ОСОБА_4 , може значний термін переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 , не має на утриманні дітей чи інших непрацездатних осіб, офіційно не працюючий, не одружений, не має постійного джерела доходу та місця реєстрації, тобто не має стійких соціальних зв`язків, що не перешкоджатиме останньому покинути територію міста Києва, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення. На той факт, що ОСОБА_4 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку вказує те, що, ОСОБА_4 , раніше судимий за вчинення корисливих майнових злочинів, офіційно не працюючий та не працевлаштований, не одружений, дітей чи інших непрацездатних осіб на утриманні не має, тобто не має міцних соціальних зв`язкiв, що не перешкоджатиме останньому покинути місто Київ, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. На той факт, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення вказує те, що враховуючи мету, спосіб та обстановку вчинення даного злочину, особу підозрюваного, ОСОБА_4 , може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих майнових злочинів, а саме: 08.10.2019 вироком Солом`янського районного суду міста Києва визнано винним за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162 та ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки; 12.12.2019 вироком Голосіївського районного суду міста Києва визнано винним за вчинення кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ч. 4 ст. 70 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. Крім цього, відносно ОСОБА_4 , 29.12.2018 року до Солом`янського районного суду м. Києві скерований обвинувальний акт за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1. ст. 162 КК України; 29.03.2019 року до Солом`янського районного суду м. Києві скерований обвинувальний акт за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2. ст. 186 КК України; 27.07.2023 року до Солом`янського районного суду м. Києві скерований обвинувальний акт за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4. ст. 185 КК України, на шлях перевиховання та виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив корисливий злочин на території Солом`янського району м. Києва. Крім цього, ОСОБА_4 , на даний час не має постійного доходу, не працює, суспільно-корисною працею не займається, а тому з метою наживи може продовжити свою протиправну діяльність та вчиняти нові злочини майнового характеру. На той факт, що підозрюваний може впливати на свідків, з метою зміни останніх показів в частині фактичних обставин є те що серед свідків по даному кримінальному провадженню є наглядно знайомі особи ОСОБА_4 , які можуть легко піддаватись впливу з метою зміни їх показань. Вплив ОСОБА_4 , на свідків вказаного кримінального правопорушення, може сприяти уникненню притягнення його до кримінальної відповідальності. Жоден iз більш м`яких запобіжних заходів: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання не зможуть запобігти ризикам, передбаченим вище, що підтверджуються вищевикладеними обставинами. У зв`язку із чим, слідчий просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 30.10.2023 р., із визначенням застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У судовому засіданні, прокурор підтримав подане клопотання з підстав та за обставин, викладених у тексті клопотання, наполягав на його задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, зазначив, що зобов`язується сумлінно виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки та прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим же викликом.

Дослідивши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими слідчий обґрунтовував доводи клопотання, заслухавши позиції прокурора, підозрюваного, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, під час розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено, що у провадженні Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002501 від 27.08.2023 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України. Відповідно до інформації, викладеної у Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідує, що 26.08.2023 р. близько 15 год. 50 хв. за адресою АДРЕСА_2 невстановлена особа із фургона шляхом вільного доступу, таємно в умовах воєнного стану, викрала дві посилки Iherb, чим завдала ОСОБА_8 майнової шкоди у розмірі 3502, 40 грн. / а. с. 7/.

30.08.2023 р. у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному із проникненням в сховище, в умовах воєнного стану /а. с. 78-81/.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано докази, які досліджені слідчим суддею у судовому засіданні: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.08.2023 р., протокол огляду місця події від 26.08.2023 р., рапорт, протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 28.08.2023 р., протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.08.2023 р., протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 28.08.2023 р., протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.08.2023 р., протокол перегляду відеозапису від 29.08.2023 р., протокол перегляду відеозапису від 29.08.2023 р., протокол перегляду відеозапису від 29.08.2023 р., протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 30.08.2023 р, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.08.2023 р., протокол огляду від 30.08.2023 р., протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 30.08.2023 р., роздруківки інформації про придбаний потерпілою товар з сайту Iherb, протокол огляду від 30.08.2023 р., протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 /а. с. 9-85/.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, викладені в його рішеннях.

Поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності

За таких обставин, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, які могли б об`єктивно зв`язувати ОСОБА_4 з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Крім того, як вбачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу, окрім обґрунтованої підозри, є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, при розгляді клопотання слідчого, судом встановлено, існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначає слідчий у поданому клопотанні (ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення).

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого підозрюваному може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може йому загрожувати у випадку встановлення на підставі вироку суду винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підозрюваний може вчиняти дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин справи, та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Крім того, слідчим суддею встановлено існування ризику, що підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту на не погашену у встановленому законом порядку судимість.

При постановленні ухвали, слідчим суддею враховано особу підозрюваного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а саме: 08.10.2019 вироком Солом`янського районного суду міста Києва визнано винним за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162 та ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки; 12.12.2019 вироком Голосіївського районного суду міста Києва визнано винним за вчинення кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ч. 4 ст. 70 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. Крім цього, відносно ОСОБА_4 , 29.12.2018 року до Солом`янського районного суду м. Києві скерований обвинувальний акт за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1. ст. 162 КК України; 29.03.2019 року до Солом`янського районного суду м. Києві скерований обвинувальний акт за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2. ст. 186 КК України; 27.07.2023 року до Солом`янського районного суду м. Києві скерований обвинувальний акт за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4. ст. 185 КК України; має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість; не має зареєстрованого місця проживання; не одружений; малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має; офіційно не працевлаштований. Зазначене у своїй сукупності свідчить про відсутність в підозрюваного стійких соціальних зв`язків, які могли б слугувати стримуючим фактором, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Із врахуванням вищевикладеного, та стадії досудового розслідування, на якій перебуває кримінальне провадження, на переконання слідчого судді, інший із більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, не може забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

У зв`язку із викладеними обставинами, слідчий суддя доходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого та застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, покладених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімумі для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 30.10.2023 року включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду.

Визначити суму застави у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: банк отримувача коштів ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059; рахунок отримувача: UA1012089 та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду залежно від стадії кримінального провадження за кожним викликом,

-повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання,

-утриматись від спілкування із потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні,

-не відлучатись за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду,

-здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити - шістдесят днів з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Солом`янський районний суд м. Києва.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру міста Києва.

Ухвала діє до 30 жовтня 2023 року включно та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1