Провадження №: 1-кс/755/3785/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" листопада 2023 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_5 , подане в межах кримінального провадження № 0003732 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, непрацевлаштованого, одруженого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11.10.2023 Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 126-1 КК України до обмеження волі на строк 1 (один) рік, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

УСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, раніше неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, діючи в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, ст. 29 Конституції України, згідно якої кожна людина має право на особисту недоторканість, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на підґрунті конфліктних сімейних відносин, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою спільно проживає в одному помешканні та пов`язаний спільним побутом, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої.

А саме, ОСОБА_4 систематично, умисно, на підґрунті конфліктних сімейних відносин, вчиняв по відношенню до своєї доньки ОСОБА_6 дії, виражені у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, тим самим викликав у ОСОБА_6 погіршений психоемоційний стан, що призвело до вразливості, невпевненості в собі та розгубленості.

Так, 07.02.2023 ОСОБА_4 приблизно о 20 год. 00 хв. знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, по відношенню до своєї доньки ОСОБА_6 , внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

04.04.2023 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу.

Крім того, 08.02.2023 ОСОБА_4 приблизно о 21 год. 00 хв. знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, по відношенню до своєї доньки ОСОБА_6 , внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. cт. 173-2 КУпАП.

04.04.2023 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу.

Крім того, 09.02.2023 ОСОБА_4 приблизно о 21 год. 50 хв. знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, по відношенню до своєї доньки ОСОБА_6 , внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

04.04.2023 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу.

Крім того, 04.08.2023 ОСОБА_4 приблизно о 21 год. 50 хв. знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, по відношенню до своєї доньки ОСОБА_6 , внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

30.08.2023 року постановою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу.

Будучи особою, неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на подальше систематичне вчинення домашнього насильства на ґрунті конфліктних побутових сімейних відносин, систематично продовжив вчиняти домашнє насильство відносно своєї доньки ОСОБА_6 , яке виразилось у психологічному насильстві та вчиненні наступних дій.

Вказані дії з боку ОСОБА_4 змусили ОСОБА_6 звернутись до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві з заявою про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, а саме про те, що за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 її батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 систематично вчиняє домашнє насильство щодо останньої.

Так, 01.11.2023 ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство психологічного характеру по відношенню до своєї доньки ОСОБА_6 , в ході якого висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, голосно кричав, погрожував застосуванням фізичної сили, принижуючи свою доньку ОСОБА_6 .

Вказані дії з боку ОСОБА_4 призвели до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_6 та змусили останню звернутись за психологічною допомогою до Дніпровського районного в місті Києві центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді.

Відповідно до Інформаційної довідки вказаного Центру №103/42-1487 від 14.11.2023 у ОСОБА_6 , за період співпраці спостерігався знижений емоційний стан та тривожність. Ситуація домашнього насилля, а саме психологічного, призвела до вразливості та розгубленості. Вона відчуває страх за своє життя через постійні конфліктні ситуації, що виникають через агресивну поведінку батька. ОСОБА_6 , рекомендовано продовжити психологічні консультації.

Мотивуючи клопотання щодо необхідності застосування запобіжного заходу підозрюваному, органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 2 років, вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про те, що він може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; чинити незаконний вплив на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом неприбуття за викликом слідчого для проведення слідчий дій; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти те правопорушення, вчиненні якого підозрюється.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримала у повному обсязі. Просила задовольнити, враховуючи те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, просив не застосовувати до нього запобіжний захід, пов`язаний із позбавленням волі.

За таких обставин, слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0003732, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.11.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

27 листопада 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року). Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті. (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007р., п. 48).

Як вбачається зі змісту повідомлення про підозру, ОСОБА_4 умисно вчинив дії, передбачені ст. 126-1 КК України, які виразились в умисному здійсненні домашнього насильства.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення; протоколами допитів свідків; протоколом допиту потерпілої; постановами суду, якими ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Водночас частина друга статті 183 КПК України визначає виключний перелік умов та обставин, за яких до особи може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Так, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує; 2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки; 6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 7) до особи, стосовно якої надійшло прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, у порядку і на підставах, передбачених розділом IX-2 цього Кодексу.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в клопотанні обставин.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Водночас слідчий суддя враховує, що до ОСОБА_4 , у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, він переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Проте таких обставин прокурором доведено не було. За таких обставин до ОСОБА_4 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує характер та тяжкість покарання, передбаченого санкцією ст. 126-1 КК України, особу підозрюваного, який раніше судимий за вчинення аналогічного кримінального правопорушення щодо своєї дружини, та, згідно з пред`явленою підозрою, вчинив один з епізодів кримінального правопорушення в період відбуття іспитового строку.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя доходить висновку, що докази та конкретні обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, чинити спроби здійснення неправомірного впливу на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити те, у вчиненні якого підозрюється в межах даного кримінального провадження.

Оскільки прокурором в судовому засіданні не було доведено, що, перебуваючи на волі, підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому було повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, у відповідності до положень КПК України, до нього не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому в ході розгляду клопотання були доведені обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність застосування до ОСОБА_4 іншого, більш м`якого, запобіжного заходу.

Виходячи з конкретних обставин справи, характеру кримінального правопорушення, що полягає у домашньому насильстві щодо особи, із якою підозрюваний спільно проживає, даних про особу підозрюваного, який раніше судимий за вчинення аналогічного кримінального правопорушення щодо близької особи підозрюваного, слідчий суддя переконаний, що обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем спільного проживання із потерпілою особою не відповідає цілям та завданням застосування запобіжного заходу, тому вважає за необхідне застосувати запобіжний захід вигляді особистого зобов'язання.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне, згідно з ч. 5 ст. 194, ч. 6 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного відповідні обов`язки та обмежувальні заходи.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 179, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, у якому проживає підозрюваний, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця свого проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без об`єктивно існуючої необхідності;

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачений ч. 6 ст. 194 КПК України, обмежувальний захід:

- направити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проходження програми для кривдників.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_7