02 лютого 2024 року м. Запоріжжя
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільнянськ Запорізької області, громадянина України, одруженого, такого, що має на утриманні малолітню дитину, освіти середньої спеціальної, депутата Павлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області, який зареєстрований і фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
01.02.2024 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строку раніше обраного щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту строком на шістдесят днів.
В обґрунтування клопотання прокурор послався на таке.
Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено.
Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, вчинено повторно.
Клопотання про продовження строку раніше обраного щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обґрунтовується тим, що ризики, зазначені у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не припинили існування і не зменшились.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, пославшись на факти та доводи, викладені у ньому.
Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував частково. Просив змінити цілодобовий домашній арешт на домашній арешт протягом часу з 18 год. 00 хв. до 09 год. 00 хв. наступного дня. В обґрунтування цього підозрюваний послався на те, що за сімейними обставинами в нього є об`єктивна необхідність протягом дня відлучатись для догляду за батьком похилого віку, який проживає один. Крім того, він має виконувати службові обов`язки депутата сільської ради та брати участь у її засіданнях. Також з наближенням весни він має потребу у проведенні господарських робіт в особистому господарстві. При цьому підозрюваний запевнив, що не має наміру ухилятись від досудового розслідування і суду, завжди перебуває на зв`язку із слідчим, порушення режиму раніше встановленого режиму домашнього арешту не допускав.
Крім того, підозрюваний послався на те, що постійне тривале перебування у замкнутому просторі негативно відбивається на стані його здоровя, оскільки він потребує перебування на свіжому повітрі.
Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_5 , підтримала думку свого підзахисного.
Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, виходячи з такого.
Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо обґрунтованості підозри.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент вчинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
Пред`явлена ОСОБА_4 підозра підтверджується доданими до клопотання доказами.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, слідчий суддя дійшов висновку, що підозра, про яку повідомлено ОСОБА_4 , не є явно необґрунтованою.
Щодо наявності ризиків.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що на теперішній час продовжують існувати такі заявлені органом досудового розслідування судом ризики, що визначені у ст. 177 КПК України:
- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;
- ризик незаконного впливу на свідків;
- ризик вчинення нового кримінального правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створитимуть загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути, зокрема:
- документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку;
- інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи;
- перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином підтверджене документально;
- необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю;
- вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується, - документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.
При вирішенні питання про обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту слідчим суддею було визнано не доведеними наявність вказаних ризиків такого ступеня, що був би достатнім для взяття підозрюваного під вартою.
В даному випадку клопотання про продовження строку домашнього арешту обумовлено передусім тим, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжений до чотирьох місяців, а саме до 07.04.2024. При цьому стороною обвинувачення не наведено доводів і не надано доказів на підтвердження того, що подальше пом`якшення запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків та (або) усунення ризиків, на які посилається прокурор.
Водночас з матеріалів клопотання випливає, що протягом цілодобового домашнього арешту підозрюваний порядку і умов його відбування не порушував, спроб вчинити нові правопорушення, вплинути на свідків чи ухилитись від досудового розслідування не чинив, покидав місце відбування домашнього арешту лише з дозволу слідчого.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слідчий суддя зауважує, що із спливом часу ступінь вірогідності того чи іншого ризику зазвичай зменшується, що може бути пов`язане як із ходом досудового розслідування, так і з змінами поведінці та в особистих обставинах підозрюваного.
Слід враховувати, що за час перебування під цілодобовим домашнім арештом підозрюваний своєю поведінкою довів низьку вірогідність наявності у нього намірів ухилятись від досудового розслідування або суду, а також вдаватись до інших заборонених судом дій чи вчиняти нові кримінальні правопорушення, про що свідчить його належна процесуальна поведінка як у даному кримінальному провадженні, так і в інших кримінальних справах, які розглядаються в судах м. Запоріжжя.
Строк раніше обраного щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту спливає 06.02.2024, однак досудове розслідування триває і не може бути завершене до спливу цього строку з об`єктивних причин, що стороною захисту не оспорюється.
За наведених обставин слідчий суддя приходить до висновку про те, що для подальшого забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного буде достатнім продовження строку домашнього арешту, але з обмеженням його дії певними часом доби, необхідним і достатнім як для виконання мети запобіжного заходу, так і для створення умов щодо реалізації підозрюваним своїх прав та законних інтересів.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 219, 294, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
Клопотання прокурора Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити частково.
Продовжити строк раніше обраного щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту на шістдесят днів, а саме з 02.02.2024 по 01.04.2024 включно, змінивши цілодобовий домашній арешт на домашній арешт протягом певного часу доби.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 протягом строку дії домашнього арешту щодоби в період часу з 18 год. 00 хв. по 09 год. 00 хв. наступного дня залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки протягом строку дії цієї ухвали:
за першою вимогою прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
не спілкуватись прямо чи опосередковано зі свідками по даному кримінальному провадженню;
повідомляти слідчого або прокурора про виїзд за межі м. Вільнянськ Запорізького району Запорізької області в особистих та службових справах;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).
Попередити підозрюваного ОСОБА_4 про те, що у разі ухилення від виконання цієї ухвали слідчим суддею, судом може бути вирішено питання про зміну запобіжного заходу щодо нього на більш суворий.
Копію ухвали для виконання передати до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання повного тексту ухвали.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали оголошений о 16 год. 00 хв. 05.02.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1