Справа № 573/2390/23
Номер провадження 1-кп/573/246/23
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

28 грудня 2023 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Сумської області, Білопільського району, м. Білопілля, мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, з базовою середньою освітою, непрацюючого, у лікаря нарколога, психіатра на обліку не перебуває, раніше несудимого,

за ч. 2 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в :

18.09.2023 близько 20:30 ОСОБА_6 на власному легковому мотоциклі «Delta» 72 см3, прибув до домогосподарства АДРЕСА_2 , де зустрівся зі знайомими. У цей час ОСОБА_4 разом з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, на мопеді під`їхали до групи молоді, серед яких знаходився ОСОБА_6 , та з надуманих мотивів почали пред`являти претензії та ображати його. У результаті вказаного конфлікту виникла бійка між ОСОБА_4 і особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, з однієї сторони та ОСОБА_6 з другої сторони. Будучи фізично сильнішими, ОСОБА_4 і особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, повалили ОСОБА_6 на землю та почали наносити йому удари кулаками та ногами по різним частинам тіла, нанесли не менше трьох ударів, тобто застосовували насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.

Подолавши фізичну волю ОСОБА_6 , у ОСОБА_4 і особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, виник умисел на незаконне заволодіння належним йому легковим мотоциклом «Delta».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , підійшов до зазначеного легкового мотоциклу, за допомогою ножного стартеру запустив двигун і поїхав на ньому в напрямку Білопільської гімназії №3, а ОСОБА_4 на своєму мопеді поїхав слідом, тобто незаконно заволодівши транспортним засобом і маючи реальну можливість вільно ним розпоряджатися ОСОБА_4 і особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, покинули місце події та поїхали до домогосподарства, де проживає ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , де заховали мотоцикл «Delta» у дворі вказаного домогосподарства. Таким чином, вжили заходів щодо приховування скоєного ними злочину.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 і особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, що виразилися в насильстві щодо ОСОБА_6 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи під час обстеження останнього виявлені тілесні ушкодження: у ділянці обох очей верхньої та нижньої повік синці неправильно овальної форми розмірами 2,5 х 1,2; 2,1 х 0,9; 3,5 х 2,1; 2,2 х 1,8 см, синього кольору; тім`яній ділянці зліва та в скроневій ділянці садно неправильно овальної форми розмірами 2,3 х 1,8; 1,8 х 0,9; 2,1 х 1,9 см під кіркою коричневого кольору на рівні оточуючих тканин; у завушній ділянці справа садно неправильно овальної форми розміром 1,9 х 1,0 см під кіркою коричневого кольору на рівні оточуючих тканин; у ділянці спини по середньо-лопаточній лінії справа, у проекції 6-7 міжребер`я синець неправильної овальної форми розміром 4,0 х 2,3 см синього кольору, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи ринкова вартість легкого мотоциклу марки «Delta» 72 см3, 2007 року виготовлення, чорного кольору, з урахуванням зносу, станом на 18.09.2023 може складати 5671 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 і особа, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, діючи умисно, за попередньою змовою, незаконно заволоділи транспортним засобом - легковим мотоциклом марки «Delta» 72 см3, чим завдали матеріальних збитків ОСОБА_6 на загальну суму 5671 грн.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки він вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

27.12.2023 відповідно до ст. 471 КПК України між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості, згідно з якою останні дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 289 КК України.

Обвинувачений зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні, співпрацювати з правоохоронними органами шляхом надання викривальних показів стосовно іншої особи для встановлення обставин вчинення даного кримінального правопорушення.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 1471 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що становить 25007 грн. на підставі ст. 69 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся, обставини вчинення злочину, викладені в угоді та обвинувальному акті, не заперечував, просив затвердити угоду.

Прокурор, захисник, потерпілий, його законний представник також просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

З огляду на положення п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, який, згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України. Представник потерпілого надала письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

З урахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання скарг на поведінку до міської ради не надходило, обставин, які пом`якшують його покарання, а саме: щире каяття, повне визнання вини, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , його захисником ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди законний представник просила залишити без розгляду.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

З огляду на викладене, цивільний позов слід залишити без розгляду.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Ухвала слідчого судді застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припинила свою дію 18.11.2023.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду від 27 грудня 2023 року про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання на підставі ст. 69 КК України у виді штрафу в доход держави в розмірі 1471 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25007 (двадцять п`ять тисяч сім) грн.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Речовий доказ: легкий мотоцикл марки «Delta» 72 см3, 2007 року виготовлення, чорного кольору, який зберігається в ОСОБА_6 , залишити останньому.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя