КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження№11-сс/824/5627/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2021 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Беслан, Республіка Північна Осетія - Аланія, громадянина Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції до 27.06.2020), ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2021 року задовольнити клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 обрано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції до 27.06.2020), ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, після затримання останнього і не пізніш як через сорок вісім годин, з часу його доставки до місця кримінального провадження, підлягає розгляду слідчим суддею за участю підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покладено на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати оскаржувану ухвалу. Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 про обрання відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції до 27.06.2020), ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що про факт існування вказаної ухвали випадково стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень, після чого 24 липня 2023 р., звернулися із заявою про ознайомлення із матеріалами судової справи. Із матеріалами справи ознайомилися лише 29 серпня 2023 р., про що було складено відповідну розписку на заяві. При цьому в матеріалах справи відсутні жодні повідомлення ОСОБА_7 , як про розгляд справи, так і про наслідки розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

До розгляду вказаної справи був залучений захисник ОСОБА_11 за призначенням на одну процесуальну дію - для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу (на підставі постанови ГСУ НП України, старшого слідчого ОСОБА_10 від 16.08.2021 № б/н).

Проте участь захисника ОСОБА_11 була лише формальною, остання не подала жодних письмових заперечень, захисник не повідомив підозрюваного ОСОБА_7 про те, що відбувався судовий розгляд та його наслідки, захисник отримав копію судового рішення, але не подав апеляційної скарги та і не мав права цього робити адже такого доручення не отримував.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та такою, що істотно порушує норми процесуального права.

Апелянт вказує на те, що сторона обвинувачення не здійснила жодних належних заходів щодо виклику ОСОБА_7 , у тому числі для вручення повідомлення про підозру. Підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України були відсутні.

Також апелянт звертає увагу на те, що слідчий не звертався до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва із запитом про публікацію Синього оповіщення чи Червоного оповіщення відносно ОСОБА_7 .

Винесення постанови про оголошення міжнародного розшуку сама по собі, без вчинення реальних зазначених вище дій, не є свідченням оголошення особи в міжнародний розшук.

Відсутність належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_7 дійсно набув статусу міжнародно розшукуваної особи, одне лише формальне прийняття слідчим постанови про оголошення міжнародного розшуку без направлення її до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва на виконання, у передбаченому Інструкцією порядку, не означає, що такий розшук фактично розпочато, оскільки оголошення міжнародного розшуку передбачає, насамперед, вжиття комплексу розшукових, інформаційно-довідкових та інших заходів, спрямованих на отримання інформації про особу або встановлення її місцезнаходження, в тому числі з метою її арешту та екстрадиції.

За відсутності відомостей з Генерального секретаріату Інтерполу або інших установ інших Держав про результати виконання таких оповіщень, встановлення особи, вручення викликів, не було правових підстав для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України.

Також апелянт зазначає, що сторона обвинувачення не надала слідчому судді доказів внесення відомостей про міжнародний розшук до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому в межах зазначеного судового провадження відсутні відомості, які б підтверджували вручення судового виклику ОСОБА_7 .

Крім того апелянт зазначає, що сторона обвинувачення припустилась істотного порушення процедури вручення письмового повідомлення про підозру. Оскільки чинний Кримінальний процесуальний кодекс не наділяє правом орган досудового розслідування викликати особу, що перебуває за кордоном, у спосіб, приміром, направлення повістки до житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи, які знаходяться на території іншої держави.

Єдиним можливим законним способом вручення повідомлення про підозру на той момент ОСОБА_7 могло бути здійснення повідомлення на підставі ч. 7 ст. 135 КПК України згідно з процедурами, передбаченими міжнародними договорами про правову допомогу, або за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Проте, згідно відповіді Міністерства закордонних справ України від 01.08.2023 р. на запит адвоката ОСОБА_9 станом на 31.07.2023 від Офісу Генерального прокурора до МЗС України документів щодо передачі на виконання компетентних органів іноземних держав запитів про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні № 0000468 від 24.05.2019 р. не надходило.

Також апелянт звертає увагу на те, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002698 від 28.04.2018 р. (18 місяців) сплив 28.10.2019 року з урахуванням положень п. 2 ч. 2 ст. 219 КПК України, що позбавляло слідчого, за погодженням з прокурором, права повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 31.03.2021 р., та є підставою для закриття кримінального провадження згідно з абз. 2 ч. 10 ст. 284 КПК України, як таке, у якому строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Таким чином, повідомлення про підозру ОСОБА_7 , складене стороною обвинувачення 31.03.2021 р., є незаконним.

Стороною обвинувачення не було надано, а відповідно слідчим суддею не було взято до уваги про відсутність доказів щодо причетності ОСОБА_7 до інкримінованих злочинів.

Прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , подано заперечення на вказану апеляційну скаргу, в яких остання просить відмовити адвокату ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та залишити без змін ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.08.2021 (справа № 757/44192/21-к).

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників, які підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та просили її задовольнити, з наведених в ній підстав, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відбувся без виклику захисників підозрюваного ОСОБА_7 , які діють в його інтересах за договором. Розгляд вказаного клопотання проводився за участю захисника ОСОБА_11 , призначеної з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної допомоги у м. Києві, для проведення окремої процесуальної дії. Останньою оскаржувана ухвала слідчого судді не оскаржувалась. При цьому, як зазначає апелянт, що про факт існування вказаної ухвали випадково стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень, після чого 24 липня 2023 р., звернулися із заявою про ознайомлення із матеріалами судової справи. Із матеріалами справи ознайомилися лише 29 серпня 2023 р., про що було складено відповідну розписку на заяві, іншої інформації матеріали справи не містять, у зв`язку з чим колегія суддів вбачає підстави для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 серпня 2021 року.

Як убачається з матеріалів справи, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000468 від 24.05.2019 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (у редакції до 27.06.2020 року), ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (у редакції до 27.06.2020 року), ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України (виділено в окреме провадження з кримінального провадження № 0001840).

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку 2018 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що його дії створюють загрозу громадській безпеці, вирішив створити стійку ієрархічну структуру - злочинну організацію, до складу якої протягом квітня - грудня 2018 року увійшли ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , розробив план протиправної діяльності та приступив до його реалізації.

Злочинна організація була стійким, попередньо зорганізованим об`єднанням, яке діяло протягом тривалого часу, а саме з квітня 2018 року по 25 лютого 2019 року, тобто до затримання її учасників працівниками Національної поліції України. Кожен учасник злочинної організації знав свою роль, був обізнаний з ролями інших її членів, діяв згідно з попередньо розробленим загально відомим усім планом, усвідомлював протиправність своїх та інших учасників злочинної організації дій, знав про настання тяжких наслідків - спричинення фізичним особам-підприємцям та юридичним особам матеріальної шкоди у великих та особливо великих розмірах, бажав настання таких наслідків і своїми злочинними діями сприяв їх настанню, тобто діяв з прямим умислом. Вибудувана ОСОБА_7 ієрархічна структура злочинної організації, розподіл повноважень та централізована підпорядкованість членів злочинної організації забезпечувала чітке керівництво, координацію і контроль за злочинною діяльністю та розподілом коштів, здобутих злочинним шляхом.

14.03.2019 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Беслан Республіка Північна Осетія - Аланія, громадянину Російської Федерації, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, у відповідності до ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

14.03.2019 повідомлення про підозру ОСОБА_7 у зв`язку з перебуванням останнього за межами України вручено під розпис його дружині ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 (відповідно до показань дружини ОСОБА_7 постійно мешкав за вказаною адресою до 01.11.2018).

24.05.2019 з кримінального провадження № 0001840 в окреме провадження виділено матеріали відносно підозрюваного ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України. Виділеним матеріалам кримінального провадження присвоєно реєстраційний номер - 0000468.

У відповідності до ст. ст. 42, 276-279 КПК України, ОСОБА_7 31.03.2021 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (у редакції до 27.06.2020 року), ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

31.03.2021 повідомлення про підозру ОСОБА_7 спрямовано каналами «УКРПОШТА» (рекомендований лист з повідомлення про вручення № 058). При відвідувані адреси: АДРЕСА_1 встановлено, що дружина ОСОБА_7 - ОСОБА_20 з зазначеної орендованої квартири з`їхала, місце її знаходження на території м. Києва не відомо, контактні номери телефонів відсутні.

Крім того, з метою забезпечення права підозрюваного на захист 31.03.2021 через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві залучено захисника підозрюваному ОСОБА_7 для проведення окремої процесуальної дії - повідомлення про підозру.

Адвокат ОСОБА_21 31.03.2021 прибув до ГСУ НП України та йому вручено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (у редакції до 27.06.2020 року), ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до відомостей Державної прикордонної служби України, 13.02.2019 о 01 год. 55 хв. ОСОБА_7 через пункт пропуску Гоптівка виїхав на транспортному засобі з номерним знаком НОМЕР_1 (123 регіон) з території України та станом на 30.07.2021 кордон України на в`їзд не перетинав.

Вжитими заходами під час здійснення досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 не встановлено, у зв`язку з чим 20.03.2019 постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_10 його оголошено в розшук.

Відповідно до інформації з автоматизованої системи «АРМОР» Національної поліції України Шевченківським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві 06.05.2019 заведено оперативно-розшукову справу № 10734 відносно ОСОБА_7 .

17.08.2021 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування вимог даного клопотання, як вбачається з його змісту, слідчий послався на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, яка підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а також на те, що у ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, підозрюваних та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того слідчий зазначив, що 03.04.2019 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (строк дії ухвали до 03.10.2019 включно).

25.11.2019 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (строк дії ухвали до 25.05.2020).

26.06.2020 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (строк дії ухвали до 26.12.2020).

Досудовим розслідуванням вжито всіх можливих та достатніх заходів для встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 .

Згідно ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

Частиною 2 ст. 281 КПК України встановлено, що про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Іншого порядку оголошення особи в міжнародний розшук ні чинний Кримінальний процесуальний кодекс України, ані інші спеціальні нормативно- правові акти не містять.

Таким чином, винесення органом досудового розслідування постанови про оголошення підозрюваного у розшук, у тому числі міжнародний, є достатнім для підтвердження факту оголошення особи у міжнародний розшук в розумінні ст. 281 та ч. 6 ст. 193 КПК України.

Зважаючи на те, що місцезнаходження підозрюваного не відоме, за наявною інформацією останній перебуває за межами України, тяжкість покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років за вчинення особливо тяжких злочинів, у яких він підозрюється, переховування від органів досудового слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності, ОСОБА_7 16.07.2021 оголошено в міжнародний розшук, про що винесено відповідну постанову.

Окрім того, у сторони обвинувачення наявні підстави допускати, що підозрюваний ОСОБА_7 з території Російської Федерації міг виїхати до будь-якої іншої країни.

Здійснення розшуку підозрюваного ОСОБА_7 за межами України можливе шляхом внесення відповідних відомостей про його міжнародний розшук до баз даних Інтерпол.

У взаємовідносинах України та Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерполу саме Національна поліція України виступає як Національне центральне бюро Інтерполу. При цьому, робочим апаратом НЦБ Інтерполу в структурі Національної поліції є Департамент міжнародного поліцейського співробітництва.

Відповідно до листа Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України від 27.07.2021 № ІР/11822/21/013/18343, що у разі необхідності використання інформаційної системи Інтерполу у справі щодо розшуку ОСОБА_7 , необхідно надати на адресу Департаменту документи, передбачені Інструкцією про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Офісу Генерального прокурора, Національного антикорупційного бюро України, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 17.08.2020 №613/380/93/228/414/510/2801/5.

Відповідно до вимог Інструкції цілями міжнародного співробітництва з використанням інформаційної системи Інтерполу: установлення місцезнаходження осіб, які розшукуються, з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції).

Відповідно до IV розділу Інструкції уповноважений підрозділ запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну. Публікація Червоного оповіщення запитується за таких умов: вчинене особою діяння кваліфіковано як злочин відповідно до Кримінального кодексу України; особу в установленому законодавством порядку оголошено в розшук правоохоронними органами України; для притягнення до кримінальної відповідальності за злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк не менше двох років; для виконання вироку, яким особу засуджено до позбавлення волі на термін щонайменше шість місяців, або якщо невідбута особою частина покарання становить не менше шести місяців. Для запиту публікації Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення правоохоронний орган України надсилає уповноваженому підрозділу формуляр для запиту публікації Червоного оповіщення, а також інформацію та документи, зокрема, завірену копію ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (у тому числі в перекладі на одну з робочих мов Інтерполу) на стадії досудового розслідування.

Таким чином, з метою організації розшуку підозрюваного ОСОБА_7 шляхом залучення Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України, та у випадку встановлення місцезнаходження ОСОБА_7 за межами території України та затримання для екстрадиції останнього, необхідно надати копію ухвали слідчого судді про обрання щодо вказаної особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, завірених відповідно до вимог Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814.

Кримінальний процесуальний кодекс України жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, доведеністю факту перебування такої особи у міжнародному розшуку, а лише визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч. 6 ст. 193, ч. 2 ст. 281 КПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК України визначено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали суду про тримання особи під вартою.

Відтак, у даному випадку слід розмежовувати процедуру «оголошення особи у міжнародний розшук», яка регулюється положеннями ст. 281 КПК України, та процедуру «міжнародного розшуку з використанням можливостей НЦБ Інтерполу в Україні», яка вже відбувається на підставі постанови про оголошення в міжнародний розшук відповідно до положень Інструкції.

Відповідно до положень Правил Інтерполу з обробки даних, затверджених Резолюцією 80-ї сесії Генеральної Асамблеї Інтерполу АG-2011- RЕS-07 (далі - Правила), встановлюються принципи та заходи для функціонування Інформаційної системи Інтерполу. Для цілей міжнародного поліцейського співробітництва інформація в Інформаційній системі Інтерполу оброблюється з метою розшуку особи для затримання, арешту або обмеження пересування.

Відповідно до ст. 82 Правил, сповіщення з «червоним кутом» видаються за запитом НЦБ або міжнародної організації, що має право здійснювати розслідування та вести кримінальне провадження з метою встановлення місцезнаходження розшукуваної особи.

Статтею 83 Правил визначені спеціальні умови видання сповіщень з «червоним кутом», які вимагають надання певної юридичної інформації, зокрема фабулу справи, обвинувачення, норму закону, максимально можливе покарання, посилання на діючий ордер на арешт або судове рішення подібного роду (якщо можливо направляється копія ордера на арешт або судове рішення).

Таким чином, саме ордер на арешт або відповідне судове рішення має передувати виданню сповіщення з «червоним кутом». Інформація про прийняття такого судового рішення є однією з підстав для видачі сповіщення з «червоним кутом».

17.08.2021ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання слідчого та обрано відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції до 27.06.2020), ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, після затримання останнього і не пізніш як через сорок вісім годин, з часу його доставки до місця кримінального провадження, підлягає розгляду слідчим суддею за участю підозрюваного.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає його законним, обґрунтованим і вмотивованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті. Слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обираючи підозрюваному ОСОБА_7 у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (у редакції до 27.06.2020 року), ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

Як убачається з матеріалів судового провадження, слідчий суддя дослідив клопотання про обрання запобіжного заходу і матеріали, які його обґрунтовують, та всупереч доводам захисника, правильно встановив, що наведені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які викладені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи при цьому те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (у редакції до 27.06.2020 року), ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 , підозри чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема, наявні в матеріалах провадження, докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися і фактично переховується від органів досудового розслідування.

З урахуванням наведеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 з дотриманням вимог ч. 6 ст. 193 КПК України, оскільки саме такий запобіжний захід є необхідним у даному випадку для виконання завдань кримінального провадження.

Твердження апелянта про те, що сторона обвинувачення не здійснила жодних належних заходів щодо виклику ОСОБА_7 , у тому числі для вручення повідомлення про підозру. Підстави для розгляду клопотання обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України були відсутні, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено колегією суддів, що слідством вжито всіх можливих та достатніх заходів для встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_7 .

Дійсно, частиною 7 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, яка проживає за кордоном, вручається згідно з міжнародним договором про правову допомогу, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а за відсутності такого - за допомогою дипломатичного (консульського) представництва.

Однак, у органу досудового розслідування були відсутні достовірні відомості про можливість проживання, у тому числі про адресу такого проживання підозрюваного ОСОБА_7 на території російської федерації.

14.03.2019 повідомлення про підозру ОСОБА_7 , у зв`язку з перебуванням останнього за межами України, вручено під розпис його дружині ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 (відповідно до показань дружини ОСОБА_7 постійно мешкав за вказаною адресою до 01.11.2018).

У відповідності до ст. ст. 42, 276-279 КПК України, ОСОБА_7 31.03.2021 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (у редакції до 27.06.2020 року), ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

31.03.2021 повідомлення про підозру ОСОБА_7 спрямовано каналами «УКРПОШТА» (рекомендований лист з повідомлення про вручення № 058). При відвідуванні адреси: АДРЕСА_1 встановлено, що дружина ОСОБА_7 - ОСОБА_20 з зазначеної орендованої квартири з`їхала, місце її знаходження на території м. Києва не відомо, контактні номери телефонів відсутні.

Крім того, з метою забезпечення права підозрюваного на захист 31.03.2021 через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві залучено захисника підозрюваному ОСОБА_7 для проведення окремої процесуальної дії - повідомлення про підозру.

Адвокат ОСОБА_21 31.03.2021 прибув до ГСУ НП України та йому вручено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (у редакції до 27.06.2020 року), ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Окрім того, у сторони обвинувачення були підстави допускати, що підозрюваний ОСОБА_7 з території Російської Федерації міг виїхати до будь-якої іншої країни. Вказані припущення сторони обвинувачення у подальшому підтвердилися, оскільки відповідно до інформації Департаменту міжнародного співробітництва Національної поліції України від 23.12.2022 ОСОБА_7 затримано на території республіки Чорногорія.

Доводи сторони захисту, про відсутність даних про перебування у розшуку підозрюваного каналами Інтерполу, а саме, що слідчий не звертався до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва із запитом про публікацію Синього оповіщення чи Червоного оповіщення відносно ОСОБА_7 , а винесення постанови про оголошення міжнародного розшуку сама по собі, без вчинення реальних зазначених вище дій, не є свідченням оголошення особи в міжнародний розшук, є безпідставними, виходячи з наступного.

Так, враховуючи те, що КПК України обумовлює можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою фактом саме оголошенням підозрюваного у міжнародний розшук, а не фактом перебування підозрюваного у такому розшуку чи здійснення такого розшуку, розшук особи оголошується слідчим (прокурором) відповідною постановою (ст. 281 КПК України) - то в цілях застосування ч. 6 ст. 193 КПК України достатньою підставою вважати, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук є наявність постанови слідчого (прокурора) про оголошення підозрюваної особи в міжнародний розшук.

Фактичне перебування або не перебування особи в міжнародному розшуку, щодо якої такий розшук оголошено, не має правового значення для вирішення питання обрання запобіжного заходу.

Із матеріалів провадження вбачається, що 13.02.2019 о 01 год 55 хв. ОСОБА_7 через пункт пропуску Гоптівка виїхав на транспортному засобі з номерним знаком НОМЕР_1 (123 регіон) з території України та станом на 30.07.2021 кордон України на в`їзд не перетинав та на теперішній час не повернувся; постановою слідчого від 16.07.2021 року він оголошений у міжнародний розшук, тому наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Сторона захисту наголошувала на незаконності ухвали слідчого судді також через відсутність відомостей, які підтверджували вручення судового виклику ОСОБА_7 для здійснення розгляду клопотання, тобто без повідомлення підозрюваного.

Однак колегія суддів відхиляє наведені доводи, оскільки розгляд клопотання в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України здійснюється без виклику чи повідомлення підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук та в контексті обставин цього провадження колегія суддів звертає увагу на таке.

Частина 6 статті 193 КПК України передбачає спеціальний порядок вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - розгляд такого клопотання здійснюється за відсутності підозрюваного, оголошеного у міжнародний розшук. Відповідно прокурор не повинен вручати зазначене клопотання підозрюваному, який оголошений у міжнародний розшук і який не має брати участь у його розгляді, а слідчий суддя не має здійснювати його виклик чи повідомлення про судове засідання з розгляду цього клопотання. Загалом метою цієї норми є забезпечення можливості примусової доставки до суду підозрюваного, який виїхав за межі України у зв`язку з чим оголошений у міжнародний розшук, для вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У контексті доводів сторони захисту колегія суддів звертає увагу, що судовий виклик здійснюється щодо особи, участь якої у процесуальній дії є обов`язковою (ч. 1 ст. 134 КПК України); повідомлення учасників кримінального провадження з приводу вчинення процесуальних дій здійснюється у випадку, якщо участь цих осіб у таких діях не є обов`язковою (ч. 2 ст. 111 КПК України). Тоді як прибуття підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук, у судове засідання з розгляду клопотання про обрання йому запобіжного заходу в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України змінює правовий режим судового розгляду, адже в такому випадку унеможливлюється застосування ч. 6 ст. 193 КПК України, а питання про застосування запобіжного заходу вирішується у загальному порядку - за участі підозрюваного.

Додатково колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, тоді як жодною нормою КПК України не передбачено здійснення повідомлення підозрюваного, оголошеного у міжнародний розшук, про розгляд клопотання в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Також не знайшли підтвердження доводи апеляційної скарги в частині того, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002698 від 28.04.2018 р. (18 місяців) сплив 28.10.2019 року з урахуванням положень п. 2 ч. 2 ст. 219 КПК України, що позбавляло слідчого, за погодженням з прокурором, права повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 31.03.2021 р., та є підставою для закриття кримінального провадження згідно з абз. 2 ч. 10 ст. 284 КПК України, як таке, у якому строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру, виходячи з наступного.

Як встановлено колегією суддів з матеріалів справи, що 24.05.2019 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000468 зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

27.01.2020 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000468 відновлено у зв`язку з необхідністю проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій у даному кримінальному провадженні.

27.01.2020 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000468 продовжено до шести місяців, тобто до 25 квітня 2020 року.

28.01.2020 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000468 зупинено у зв`язку з розшуком підозрюваного ОСОБА_7 (п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України).

06.02.2020 досудове розслідування у кримінальному провадженні відновлено у зв`язку з необхідністю проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій.

06.02.2020 з кримінального провадження № 0001840 в окреме провадження виділено матеріали за підозрою ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

Виділеним матеріалам кримінального провадження присвоєно реєстраційний номер - 0000093.

06.02.2020 матеріали досудових розслідуванням № 000468 та № 0000093 об`єднані в одне провадження під єдиним номером - 0000468.

06.02.2020 досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено у зв`язку з розшуком підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_12 (п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України).

01.04.2021 досудове розслідування у кримінальному проваджені відновлено.

01.04.2021 до матеріалів кримінального провадження № 0000468 приєднано матеріали кримінального провадження № 0000472 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (у редакції до 27.06.2020 року), ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (у редакції до 27.06.2020 року), ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України (виділені з кримінального провадження № 0002698).

09.04.2021 досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено у зв`язку з розшуком підозрюваних ОСОБА_7 та ОСОБА_12 (п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України).

Станом на 09.04.2021 року залишилося 79 днів строку досудового розслідування у даному кримінальному проваджені.

Таким чином доводи викладені в апеляційній скарзі захисника не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності підстав для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу. При цьому, слід зазначити, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваної особи в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України не є остаточним застосуванням стосовно особи запобіжного заходу, натомість, за своєю правовою природою не призводить до негайного взяття особи під варту, а виступає підставою для затримання й доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

Відповідно до положень вищевказаної ч. 6 ст. 193 КПК України, у разі обрання стосовно підозрюваної особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за її відсутності, після затримання такої особи та не пізніш як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю такої особи розглядає питання про застосування стосовно неї обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки постановлена згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити захиснику ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2021 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 серпня 2021 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4