Провадження № 1-кс/686/9322/23
01 листопада 2023 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого ВРЗЗС слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрашівка, українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за місцем проживання та жителя, АДРЕСА_1 , раніше судимого,
01.11.2023 слідчий ВРЗЗС слідчого відділу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із клопотанням, погодженим з прокурором Віньковецького відділу Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Заслухавши пояснення слідчого і прокурора, які наполягають на задоволенні клопотання, підозрюваного та його захисника, які заперечують щодо його задоволення та просять обрати ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов такого висновку.
31 жовтня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186КК України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний, корисливий майновий злочин за наступних обставин.
Так, 30.10.2023, близько 10 год 00 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи на подвір`ї домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , помітив велосипед чорного кольору марки «Дорожник»,достовірно знаючи, що з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на всій території України введено воєнний стан, який продовжено Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, 259/2022 від 18.04.2022, 341/2022 від 17.05.2022, № 573/202 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023строком на 90 діб та прийняв рішення про відкрите викрадення чужого майна.
Тоді ж, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи та свідомо бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, відкрито, з корисливих мотивів, взяв до рук велосипед чорного кольору марки «Дорожник» вартістю 2000 гривень після чого, ОСОБА_6 , ігноруючи що його дії були помічені місцевою мешканкою ОСОБА_8 , не реагуючи на зауваження останньої про зупинення та повернення майна, сів на вказаний велосипед, та виїхав на ньому з подвір`я домогосподарства, таким чином викрав вищевказане майно належне ОСОБА_9 .
Вказаними умисними протиправними діями ОСОБА_6 за твердженням сторони обвинувачення спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 2 000 гривень.
Своїми умисними діями, які полягали у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення сторона обвинувачення підтверджує такими доказами:
-повідомленням про підозру ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 30.10.2023 року;
- протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 від 30.10.2023, під час якого в останнього було виявлено та вилучено, зокрема, велосипед чорного кольору з червоними смужками марки «Дорожник» моделі «Комфорт»;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
Слідчий суддя зазначає, що повідомлена ОСОБА_6 підозра станом на час розгляду цього клопотання є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра» тією мірою, щоб виправдати подальше розслідування.
Матеріали клопотання свідчать про те, що ОСОБА_6 причетний до обставин, з якими сторона обвинувачення пов`язує вчинення кримінального правопорушення.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.
При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування ризик наголошеного стороною обвинувачення переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, зважаючи на обставини кримінального правопорушення, яке розслідується, має низький прояв.
З матеріалів кримінального провадження та пояснень його сторін, вбачається, що ОСОБА_6 був засуджений уперше за вчинення кримінального правопорушення проти власності, однак відомості про його переховування під час досудового розслідування кримінального провадження та ухилення від явки до суду під час судового розгляду відсутні.
Крім цього, встановлені в судовому засіданні обставини свідчать, що підозрюваний узяв велосипед свого друга та поїхав на ньому до місця проживання, залишивши велосипед у дворі та увесь час до часу затримання перебував удома.
У подальшому до нього прийшов дільничний офіцер поліції, від якого він дізнався про повідомлення відносно нього про вчинення кримінального правопорушення щодо заволодіння велосипедом.
ОСОБА_6 зазначив, що часто користується цим велосипедом і жодного разу його друг ОСОБА_10 не висловлював йому претензії щодо цього та надав дозвіл його взяти того дня.
Крім цього, підозрюваний, перебуваючи у дружніх стосунках із потерпілим, раніше надав ОСОБА_9 свої колеса до цього велосипеда для користування.
Проявів втечі з метою переховування ОСОБА_6 не здійснив та дочекався приїзду слідчих, які його у зв`язку із цим затримали.
Слідчий суддя вважає, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.
Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Матеріли клопотання свідчать, що підозрюваний, свідки та потерпілий між собою знайомі, а тому прояв схиляння їх до зміни показань можливий .
Щодо ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення слідчий суддя зазначає, що указаний ризик з огляду на судимість підозрюваного за вчинення ним кримінального правопорушення проти власності можливий.
Отже, зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, існують ризики вчинення іншого кримінального правопорушення, а також незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні.
Ризику переховування сторона обвинувачення не довела.
За приписами ст..178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Із наведених положень кримінального процесуального закону слідує, що слідчий суддя має проаналізувати широкий спектр критеріїв, що слугують складовими для оцінки можливості застосування до особи запобіжного заходу уцілому та ініційованого стороною обвинувачення.
При цьому аналіз встановлених обставин та указаних положень закону дає підстави для висновку, що самим лише формальним підходом для оцінки таких обставин ( кількісної переваги одних над іншими та взяттям до уваги,що такі указані обставини(критерії) є рівнозначними ), слідчий суддя не може обмежуватись.
Указане кореспондує положенням ст..94 КПК України, згідно з частиною першою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Не оцінюючи надані докази причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення доказів за стандартом переконання «поза розумним сумнівом» щодо його винуватості, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу враховує всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється соціальні зв`язки підозрюваного, його вік, майновий та сімейний стан, наявність постійного місця проживання, а також те, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності та має судимість.
Оцінюючи зазначені відомості слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_6 є особою молодого віку, має середню освіту, не працює, проживає з мамою, має тимчасові підробітки, відомості про перебування на обліку у лікаря нарколога та/або психіатра сторона обвинувачення не надала.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. (частина 1 статті 183 КПК).
Указані положення кримінального процесуального закону зобов`язують слідчого суддю оцінити такі відомості та установити виключність (винятковість) таких обставин,які у сукупності із встановленими ризиками призведуть до доведеності неможливості без застосування тримання під вартою до особи запобігти таким встановленим ризикам з урахуванням поведінки особи.
Підхід, який використовує припущення правильності фактів, що стверджуються обвинуваченням, і перекладає на підозрювану особу тягар їх спростування, очевидним чином суперечить засадам кримінального судочинства.
Такий підхід фактично перевертає презумпцію невинуватості, з якої випливають і вимога доведення винуватості поза розумним сумнівом і вимога тлумачити сумніви на користь обвинуваченої особи.
З урахуванням стадії кримінального провадження та можливості оцінки слідчим суддею встановлених обставин та поведінки підозрюваного, слідчий суддя зазначає, що перевірка пояснень підозрюваного в судовому засіданні щодо надання дозволу йому потерпілим у той день користуватися велосипедом та того, що саме свідок ОСОБА_8 викотила велосипед ОСОБА_6 за межі свого домоволодіння, твердження захисника про те, що потерпілий перебував під контролем правоохоронних органів та жодна особа у селі за місцем проживання не вірить у те, що ОСОБА_6 викрав велосипед у свого друга, має здійснюватися шляхом подальших слідчих дій під досудового розслідування.
А тому, з урахуванням усіх обставин, з якими пов`язується подія кримінального правопорушення слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведена можливість застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу та виключність обставин, які би обумовлювали його застосування.
Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1)особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт;
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.
Аналізуючи обставини інкримінованого кримінального правопорушення, особу підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя приходить до висновку, що запобігти існуючим ризикам можливо шляхом застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Виконання вказаного запобіжного заходу контролюється правоохоронним органом, що обмежує можливість пересування особи поза визначеним для виконання цього запобіжного заходу місцем проживання та відповідно, нівелюють можливість вчинення іншого кримінального правопорушення та впливу на свідків і потерпілого, дозволяючи при цьому стороні обвинувачення провести необхідні слідчі дії та перевірити, зокрема твердження підозрюваного про надання потерпілим дозволу на користування велосипедом.
При цьому встановлені під час розгляду клопотання обставини не є такими, які б давали можливість обрати ще більш м`який запобіжний захід.
Отже, застосування цілодобового домашнього арешту є саме таким запобіжним заходом, який може забезпечити належну поведінку та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Вагомість та достатність доказів стосовно повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 186 КК України на цій стадії кримінального провадження слідчим суддею оцінена пропорційно до заявлених ризиків та обставин вчинення кримінального правопорушення, а тому клопотання підлягає частковому задоволенню.
Строк домашнього арешту ОСОБА_6 слід визначити в межах строку досудового розслідування.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 177-178, 181, 183-184, 193-194, 196, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати відносно підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 ,цілодобово.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;
- не відлучатися із с. Ломачинці Хмельницького району без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- утриматись від спілкування із свідками та потерпілим не інакше як в присутності слідчого, прокурора, судді;
Ухвала діє по 27 грудня 2023 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На підставі п.1 ч.3 ст.202 КПК України підозрюваного ОСОБА_6 негайно доставити до місця проживання за адресою АДРЕСА_1 і звільнити там його з-під варти.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1