Справа № 743/154/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/661/23
Категорія - ч.1 ст.296 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№0000858 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 14 червня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Прип`ять, Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає у АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

звільнений від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.296 КК України, на підставі ст.49 КК України, в зв`язку з закінченням строків давності.

На підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження, внесене 05.07.2019 до ЄРДР за №0000858 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України - закрито.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 залишено без розгляду.

Питання щодо речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Місцевим судом встановлено, що не пізніше 05.07.2019, ОСОБА_8 в рамках передвиборчої агітації та проведення зустрічей із виборцями в якості кандидата-самовисуванця по одномандатному виборчому округу №206, прибув до Чернігівської області. Приблизно об 11:30 год., зайшовши до приміщення будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , в якому знаходиться Любецька селищна рада, інтереси якої він представляв у Верховній Раді України, в якості народного депутата України VІІІ скликання та кандидата-самовисуванця по одномандатному виборчому округу №206, попрямував до робочого комітету селищної ради. Не виявивши на робочому місці Любецького селищного голову, ОСОБА_8 , у супроводі невстановлених осіб, попрямував до актової зали вказаної селищної ради, де відбувалася в той час робоча нарада голови Любецької селищної ради ОСОБА_7 з працівниками ради та депутатським корпусом.

Зайшовши до актової зали селищної ради, ОСОБА_8 , розуміючи, що у вказаному приміщенні відбувається робоча нарада, на якій присутні працівники ради та депутатський корпус, без запрошення та дозволу головуючого на нараді селищного голови ОСОБА_7 , зайняв місце у президії поряд з ним. Протиставляючи себе суспільству та загальноприйнятим правилам поведінки, демонструючи зневагу до присутнім громадян, діючи в активній формі, з власної ініціативи, використовуючи надуманий привід, поводячись агресивно, почав висловлювати незадоволення його роботою, що супроводжувалось використанням ненормативної лексики, образами, погрозами застосування фізичною розправою та притягненням до кримінальної відповідальності.

Того ж дня, ОСОБА_7 , з метою виклику працівників поліції, задля припинення протиправних дій ОСОБА_8 , розуміючи можливі агресивні дії останнього, що можуть бути направлені на недопущення ним виклику поліції, піднявся зі стільця в президії та відійшов від нього приблизно на два метри до вікна. Побачивши це, ОСОБА_8 , продовжуючи грубо порушувати громадський порядок, поводячись агресивно, демонструючи зневагу до присутніх громадян, бажаючи продемонструвати усім присутнім на нараді свою значимість та бажання застосувати фізичну силу, тим самим самостверджуючись, різко наблизився до ОСОБА_7 та умисно, з особливою зухвалістю, докладаючи фізичну силу, схопив його лівою рукою за шию, чим спричинив останньому легке тілесне ушкодження, а правою вибив із рук у ОСОБА_7 належний йому мобільний телефон «Хіаоmі» Rеdmі 4х ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який впав на підлогу. Не бажаючи припиняти свої незаконні дії, порушуючи встановлені у суспільстві моральні засади, етичні правила, громадський спокій, ОСОБА_8 підняв з підлоги мобільний телефон «Хіаоmі», який належить ОСОБА_7 та, ігноруючи зауваження присутніх на нараді осіб, які намагалися припинити незаконні дії, діючи умисно, з особливою зухвалістю, кинув мобільний телефон ОСОБА_7 в стіну, внаслідок чого він був пошкоджений. Після цього, ОСОБА_8 повернувся на місце у президії та віддав вказівку невстановленим особам, що його супроводжували, заблокувати вхідні двері до актової зали та не давати змогу присутнім на нараді громадянам, незважаючи на їх бажання, залишити приміщення актової зали Любецької селищної ради. Після цього, ОСОБА_8 в агресивній формі, спілкуватися з представниками громади щодо неправомірних та неефективних, на його думку, дій голови Любецької селищної ради.

Відтак, наслідком хуліганських дій ОСОБА_8 , які відбувалися 05.07.2019 в період з 11.30 год до 12.00 год, у приміщенні актової зали Любецької селищної ради, розташованої за вищевказаною адресою, стало зірвання робочої наради селищного голови з працівниками селищної ради та депутатським корпусом; заподіяння легких тілесних ушкоджень селищному голові ОСОБА_7 , а також пошкодження належного останньому мобільного телефону «Хіаоmі», завдавши потерпілому матеріальних збитків.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_8 , які виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України.

Місцевий суд зазначив, що на час проведення підготовчого судового засідання закінчились передбачені ст.49 КК України строки давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.296 КК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.296 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, а матеріали кримінального провадження повернути до суду першої інстанції для здійснення судового розгляду. Послався на відсутність підстав для звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, на підставі ст.49 КК України. Зазначив, що 29.12.2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні ним 08.12.2020 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.146; ч.3 ст.27, ч.4 ст.189 КК України, досудове розслідування яких здійснюється ГУНП у місті Києві. Крім того, 18.10.2022 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні ним 04.10.2022 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.369 КК України. Обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні, згідно з ухвалою Вищого антикорупційного суду від 12.04.2023 призначено до судового розгляду. Отже, факти вчинення ОСОБА_9 вищевказаних злочинів мають належне процесуальне підтвердження та є підставою для переривання строків давності щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, вчиненого ним 05.07.2019.

У судове засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 та прокурор не з`явилися, про час і місце судового розгляду були поінформовані належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

Відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Пунктом 3 частини 1 ст.409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно зі ст.412 КПК України, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до положень ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зокрема законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Згідно з пунктом 1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Із указаної статті вбачається, що закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За змістом ч.3 ст.49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні 05 липня 2019 року кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, а саме: грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Тобто, з дня вчинення 05.07.2019 ОСОБА_8 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, за загальним правилом строк давності мав спливати 05 липня 2022 року.

Разом з тим, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 02.02.2023 (справа №735/1121/20), визначені у статті 49 КК строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним.

Так, перебіг давності згідно з частиною третьою статті 49 КК України переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років. Тобто, термін, передбачений частиною першою статті 49 КК України, переривається і починає відраховуватися з моменту вчинення нового злочину.

Як слідує з матеріалів справи, 29.12.2020 у кримінальному провадженні №0005028 від 08.12.2020 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні ним 08 грудня 2020 року кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.146; ч.3 ст.27, ч.4 ст.189 КК України, досудове розслідування яких здійснюється Головним управлінням Національної поліції у місті Києві.

Крім того, 18.10.2022 у кримінальному провадженні №0000242 від 05.09.2022 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні ним 04 грудня 2022 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.369 КК України. Обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні, згідно з ухвалою Вищого антикорупційного суду від 12.04.2023 призначено до судового розгляду.

Отже, звільняючи ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.296 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, місцевий суд не досліджував питання переривання строку давності у цьому кримінальному провадженні, хоча факти вчинення ОСОБА_8 нових кримінальних правопорушень мають належне процесуальне підтвердження.

А тому, на думку колегії суддів, вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.296 КК України, на підставі ст.49 КК України, місцевий суд прийшов до передчасного висновку про закінчення на момент проведення підготовчого судового засідання строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, є безпідставною вимога прокурора в апеляційній скарзі про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про звільнення останнього від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.296 КК України, на підставі ст.49 КК України, оскільки таке питання було вирішено виключно за ініціативою місцевого суду, а обвинувачений лише не заперечував проти такого рішення суду.

Отже, враховуючи, що місцевим судом при розгляді кримінального провадження допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Згідно положень пункту 2 ч.1 ст.34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, зокрема у випадках, коли неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду.

Ураховуючи, що на даний час у Ріпкинському районному суді відсутні судді, які мають повноваження здійснюваним правосуддя, а також вимоги ч.13 ст.31 КПК України, кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч.1 ст.296 КК України слід направити до найбільш територіально наближеного Городнянського районного суду Чернігівської області.

Керуючись ст.ст.31, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 14 червня 2023 року про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.296 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України - скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, направити для розгляду до Городнянського районного суду Чернігівської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4