КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києвіапеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08 листопада 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08.11.2023 задоволено частково клопотання старшого детектива першого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у сфері надання фінансових послуг Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_8 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , із утриманням на Гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначено строк дії ухвали на 60 діб, тобто до 06.01.2024 включно.

Цією ж ухвалою визначено ОСОБА_7 розмір застави у межах 17000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 45 628 000

____________________________________________________________________________________

Справа № 761/40579/23 Слідчий суддя - ОСОБА_9

Апеляційне провадження № 11-сс/824/7208/2023 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

грн. 00 коп., та покладено на нього, у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою; не відлучатися за межі населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановлено строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді обов`язків - 60 днів з моменту звільнення з-під варти, у зв`язку із внесенням застави у розмірі, визначеному судом, але в межах строку досудового розслідування.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання детектива, посилаючись на те, що оскаржувана ухвала постановлена за відсутності доказів наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, та продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також недоведеності неможливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

На переконання захисника, у інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушення відсутня подія злочину, а обставини викладені стороною обвинувачення не містять складу кримінального правопорушення, зокрема у доданих до клопотання детектива матеріалах відсутні докази існування об`єктивної і суб`єктивної сторони інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень.

Детективом не вірно оцінено правові підстави виникнення правовідносин між АТ «Криворіжгаз» та ТОВ «Оператор ГТС України», а також правовідносини між АТ «Криворіжгаз» та ТОВ «ЙЕ Енергія».

Висновки про розмір нібито спричиненої ОСОБА_7 , як керівником АТ «Криворіжгаз», шкоди (збитків) є необґрунтованими і суперечливими, оскільки суми, на які посилається детектив, не є безповоротно втраченими і не відповідають критерію безнадійної заборгованості.

За викладених у повідомленні про підозру обставинах, АТ «Криворіжгаз» не заволодівало і фізично не могло заволодіти чужим природним газом, оскільки номінації АТ «Криворіжгаз» у 2021 році не подавалися, ТОВ «Оператор ГТС України» не підтверджувалися, договірні потужності сторонами не узгоджувалися. При цьому, АТ «Криворіжгаз» на точках входу газ для транспортування не приймало.

Таким чином, надлишкові обсяги газу (для балансування), понад обсяги підтверджених оператором ГТС номінацій, постачальникам закачувалися у розподільні газопроводи, всупереч вимог Кодексу ГТС, поза умовами укладеного договору.

Крім того, ТОВ «Оператор ГТС України», АТ «Укртрансгаз» жодними належними доказами не підтверджує реальність вчинення балансуючих дій, а рахунки на оплату та акти є односторонніми, з яких неможливо встановити зміст та обсяг господарської операції. АТ «Криворіжгаз» не погоджується з грошовими вимогами ТОВ «Оператор ГТС України» та до вирішення спорів в судовому порядку по суті не визнає вказану заборгованість. Вищевказана правова позиція АТ «Криворіжгаз» була підтримана Верховним Судом у багатьох судових справах.

Також апелянт зазначав, що АТ «Криворіжгаз» займається як тарифною, так і не тарифною діяльністю. Відповідно до Закону України «Про ринок природного газу», інших підзаконних нормативно-правових актів, підприємство, як і інші підприємства, які забезпечують постачання природного газу і його розподіл здійснюють таку діяльність в межах структури тарифу. Тарифи для АТ «Криворіжгаз» встановлюються НКРЕКП та мають враховувати всі витрати підприємства пов`язані із розподілом природного газу. Однак, впродовж останніх років тарифи, які встановлювались НКРЕКП для товариства, є значно нижчими від економічно-обґрунтованих, що спричиняє збитковість підприємства.

У 2021 році всі тарифні кошти, що зібрано АТ «Криворіжгаз» в межах тарифу, підприємство спрямовувало виключно на статті тарифу, які затверджені регулятором, у тому числі і на розрахунки з ОГТСУ як плату за небаланси.

Посилання органу досудового розслідування на те, що АТ «Криворіжгаз» не в повному обсязі сплатило кошти для придбання газу на нормативні та виробничо-технологічні втрати/витрати природного газу та власні потреби, і нібито використало тарифні кошти не за призначенням, є помилковим, оскільки, з урахуванням постанов НКРЕКП, рівень покриття виробничо-технологічних втрат/витрат природного газу на 2021 рік в тарифі підприємства становить близько 30 відсотків, оскільки ціна газу для ВТВ в затвердженому НКРЕКП тарифі складає 5,84 грн. без ПДВ за 1 куб., а середня ціна по 2021 року у того ж таки ТОВ «Оператор ГТС України» становить 21,57 гри. за 1 куб., що призводить до виникнення штучної заборгованості і неможливості АТ «Криворіжгаз» у повному обсязі розрахуватися з ТОВ «Оператор ГТС України».

Апелянт зазначав, що розрахунки АТ «Криворіжгаз» перед ТОВ «Оператор ГТС України» на рівні 30 відсотків відповідає фактичному рівню передбачених витрат в тарифі на покриття виробничо-технологічних втрат/витрат природного газу.

Таким чином, органом досудового розслідування не спростовано факт того, що заборгованість АТ «Криворіжгаз» перед ТОВ «Оператор ГТС України» виникла по причині заниженого тарифу та в розмірі заборгованості населення перед АТ «Криворіжгаз», а не по його вині.

Апелянт вказував на те, що питання погашення заборгованості газорозподільчих компаній перед ТОВ «Оператор ГТС України» у зв`язку економічно-заниженими тарифами на розподіл природного газу є предметом домовленостей України з МВФ.

АТ «Криворіжгаз» неодноразово впродовж 2017-2022 років зверталося із відповідними письмовими зверненнями до НКРЕКП щодо перегляду тарифу і включення в повному обсязі витрат в тарифі на покриття виробничо-технологічних втрат/витрат природного газу, а також неодноразово зверталося із позовними заявами до НКРЕКП щодо визнання бездіяльності по перегляду тарифу на розподіл природного газу для АТ «Криворіжгаз» у бік економічно обґрунтованого. Під час розгляду зазначених справ вимоги АТ «Криворіжгаз» визнавались обґрунтованими.

Крім того, НКРЕКП прийнято рішення про включення АТ «Криворіжгаз» до Реєстру підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу.

Відносини між ТОВ «Оператор ГТС України» і АТ «Криворіжгаз» носять цивільно-правовий (господарський) характер, на підставі відповідного договору, а тому, на думку захисника, всі питання мають вирішуватись у судовому порядку.

Факт наявності заборгованості АТ «Криворіжгаз» перед ТОВ «Оператор ГТС України» не може бути підставою для кримінального розслідування, оскільки законодавством визначений порядок її врегулювання.

Крім того, апелянт звертав увагу на те, що, як вбачається зі змісту повідомлення про підозру, грошові кошти, перераховані АТ «Криворіжгаз» на користь ТОВ «ЙЕ Енергія» набуті облгазами в результаті їх законної господарської діяльності (тариф/ не тариф).

АТ «Криворіжгаз» від ТОВ «Оператор ГТС України» грошових коштів ніколи не отримувало.

Кримінальне правопорушення за ч. 5 ст. 191 КК України, яке інкриміноване ОСОБА_7 , ніяким чином не пов`язане із викладеними у повідомленні про підозру обставинами перерахування грошових коштів АТ «Криворіжгаз», як передоплату за природний газ постачальнику ТОВ «ЙЕ Енергія».

Органом досудового розслідування не наведено доказів заволодіння АТ «Криворіжгаз» чи будь-якими особами природнім газом, який нібито втрачено ТОВ «Оператор ГТС України», та подальше його відчуження за грошові кошти.

Таким чином, такі грошові кошти не були предметом іншого (предикатного) злочину й відповідно їх перерахування на користь ТОВ «ЙЕ Енергія» не може вважатись легалізацією (відмиванням) майна, одержаного злочинним шляхом.

Захисник вважав, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовано лише тяжкістю показання, яке загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Також апелянт звертав увагу на те, що 24.02.2022 в Україні запроваджено воєнний стан, який триває і досі, а тому, враховуючи запроваджені заходи безпеки, будь-яке намагання сховатися або втекти за кордом є мінімальними.

Детективом не враховано можливість покладення на підозрюваного процесуальних обов`язків, які повністю нівелюють існування даного ризику.

У клопотанні детектива відсутнє належне обґрунтування наявності ризику знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває майже 10 місяців, що свідчить про достатність часу для збирання доказів, їх вилучення і забезпечення збереження.

Твердження про наявність ризику незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні є лише припущенням детектива, оскільки факт обізнаності підозрюваного про анкетні дані певних осіб не може підтверджувати те, що він на них буде впливати.

Апелянт вказував на непомірність визначеного слідчим суддею розміру застави, а також на те, що органом досудового розслідування не надано жодних доказів на підтвердження матеріального стану підозрюваного.

ОСОБА_7 є громадянином України, має постійне місце проживання, проходить військову службу, має позитивні характеристики з місця роботи та служби, у тому числі подяки і відзнаки, приймає активну участь у суспільному житті.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000075 від 25.10.2022, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, а також за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 255 КК України.

10.08.2023 ОСОБА_7 у межах вказаного кримінального провадження вручено повідомлення про підозру у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовими особами своїм службовим становищем, вчиненому організованою групою в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України; та у легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, тобто у здійсненні фінансових операцій з майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, вчиненого організованою групою в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.09.2023 щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.11.2023 включно, із визначенням застави у виді 60 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 161 040 000 грн.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.10.2023 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до дванадцяти місяців, тобто до 15.05.2024.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30.10.2023 скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14.09.2023 та постановлено нову ухвалу, якою відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.11.2023 включно, із визначенням застави в сумі 100 000 000 грн.

03.11.2023 старший детектив першого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у сфері надання фінансових послуг Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , в якому просив продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 на 60 днів, тобто до 11.01.2024, із визначенням застави в сумі 161 040 000, 00 грн.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08.11.2023 задоволено частково клопотання детектива та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , із утриманням на Гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначено строк дії ухвали на 60 діб, тобто до 06.01.2024 включно.

Цією ж ухвалою визначено ОСОБА_7 розмір застави у межах 17 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 45 628 000 грн. 00 коп., та покладено на нього, у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою; не відлучатися за межі населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановлено строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді обов`язків - 60 днів з моменту звільнення з-під варти, у зв`язку із внесенням застави у розмірі, визначеному судом, але в межах строку досудового розслідування.

З таким висновком колегія суддів погоджується частково, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Продовжуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 строк тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 із інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, є обґрунтованою.

Слідчим суддею досліджено доводи клопотання детектива щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_7 під вартою та встановлено, що необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, зокрема провести судову економічну експертизу, допитати осіб, встановити додаткових свідків, отримати характеризуючі відомості щодо підозрюваних, встановити інших співучасників; та виконати ряд інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій, без проведення яких закінчення досудового розслідування є неможливим.

Перевіряючи доводи клопотання детектива на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про продовження їх існування, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на характер та наслідки кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження відомості і обставини, на які посилається детектив у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, сховати, знищити або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити свою злочинну діяльність.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, який має вищу освіту, є військовослужбовцем, одружений, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшилися з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.

Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_7 під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.

На переконання колегії суддів, таке обмеження права ОСОБА_10 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою. Такий запобіжний захід, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, та підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційних скарги про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 209.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

З наведених підстав, доводи захисника в апеляційній скарзі щодо відсутності події, суб`єктивної та об`єктивної сторони інкримінованих ОСОБА_7 злочинів, посилання на недоведеність вказаного органом досудового розслідування розміру збитків, є передчасними та такими, що підлягають вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що органом досудового розслідування не доведено продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованих йому діянь, дані про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що детективом у клопотанні доведено продовження існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, посилання захисника на те, що підозрюваний є громадянином України, має постійне місце проживання, проходить військову службу, має позитивні характеристики з місця роботи та служби, у тому числі подяки і відзнаки, приймає активну участь у суспільному житті, самі по собі не свідчать про відсутність існування ризиків непроцесуальної поведінки підозрюваного та не є достатньою підставою для зміни йому запобіжного заходу.

Інші доводи апеляційних скарг не спростовують правильність висновків щодо наявності підстав для продовження відносно ОСОБА_7 , строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, станом на день апеляційного розгляду наявні підстави для зменшення підозрюваному ОСОБА_7 визначеного слідчим суддею розміру застави.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Разом з цим, при визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного з часом зменшуються (справа «Ткачов проти України» від 13.12.2007 p., «Єлоєв проти України» від 06.11.2008р.).

Після спливу певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для обмеження свободи, а суди зобов`язані обґрунтувати рішення про продовження обмеження свободи підозрюваної особи іншими підставами, які мають бути чітко вказані, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

З плином часу, інтереси слідства стають недостатніми для обґрунтування тримання підозрюваного під вартою: за нормального перебігу подій ризики зменшуються з часом, завдяки проведенню дізнання, перевірок, отриманню показань («Клоот проти Бельгії» (Clooth v. Belgium), § 44)

Той факт, що затриманий залишається під вартою після прийняття рішення про можливість звільнення під заставу, свідчить про те, що національні суди не виявили необхідної ретельності при встановленні належного розміру застави («Гафа проти Мальти» (Gafa v. Malta), § 73; «Колакович проти Мальти» (Kolakovic v. Malta), § 72).

З урахуванням зазначеного, на переконання колегії суддів, з плином часу зменшуються підстави, які існували на момент продовження щодо ОСОБА_7 08.11.2023 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та визначення йому застави в розмірі 17 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 45 628 000 гривень.

За таких обставин, колегія суддів не погоджується із визначеним слідчим суддею розміром застави, та вважає що на даному етапі досудового розслідування наведених у клопотанні детектива доводів є недостатньо для визначення застави у вищевказаному розмірі, а відтак визначений ОСОБА_7 розмір застави підлягає зменшенню.

Враховуючи обставини інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, дані про його особу, репутацію, майновий та сімейний стан, його вік та стан здоров`я, інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, відомості про розмір збитків, заподіяння яких, згідно даних повідомлення про підозру, інкриміновано ОСОБА_7 , а також беручи до уваги факт перебування підозрюваного під вартою з 14.09.2023, та ту обставину, що ризики непроцесуальної поведінки підозрюваного продовжують існувати, проте, інтенсивність встановлених ризиків з плином часу певною мірою знизилася, колегія суддів приходить до висновку про можливість визначення ОСОБА_7 застави у розмірі 11 180 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 30 007 120 гривень у національній грошовій одиниці.

На переконання колегії суддів, такий розмір застави буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

За таких обставин у їх сукупності, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню частково, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання детектива, продовження щодо підозрюваного ОСОБА_7 строку тримання під вартою у межах досудового розслідування строком до 06.01.2024, з одночасним визначенням застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, у розмірі 11 180 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 30 007 120 гривень у національній грошовій одиниці та з покладенням на підозрюваного ОСОБА_7 , у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 06.01.2024.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 199, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08 листопада 2023 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якоюклопотання старшого детектива першого відділу детективів Підрозділу детективів із захисту економіки у сфері надання фінансових послуг Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_8 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування кримінального провадження, до 06 січня 2024 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 11 180 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 30 007 120 гривень у національній грошовій одиниці.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 42258617, банк ГУ ДКС України в місті Києві, код банку - 820172, номер рахунку за стандартом IBAN: UA1082186).

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі, вважати, що до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_11 , наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, обчислювати з дня внесення застави до 06 січня 2024 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3