УХВАЛА

Справа № 635/8747/23

Провадження № 1-кп/635/129/2024

08 січня 2024 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисників- адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілого- адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області справу за обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000167 від 11.11.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.4 ст.368 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих і свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень. Вказав на неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того, прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосування обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 03 липня 2023 року, на строк два місці, а саме:

1) прибувати до прокурора та суду за першим викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі всіма свідками у кримінальному провадженні, представником потерпілого, іншим обвинуваченим, спеціалістом, експертом у кримінальному провадженні, представниками та законними представниками;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування клопотання посилався на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих і свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив задовольнити.

ОСОБА_6 в судовому засідання проти клопотання прокурора заперечував, пояснивши, що не може ухилятись від суду і впливати на свідків, вважав, що домашній арешт може запобігти вказаним прокурором ризикам.

Захисник ОСОБА_6 -адвокат ОСОБА_8 проти задоволення клопотання заперечував, зазначив, що його підзахисний не має будь-якого наміру переховуватися від слідства та суду, місцем його проживання є: АДРЕСА_1 . Вважав, що ризики прокурором не доведені. Зазначив, що ОСОБА_6 вже тривалий час перебуває під вартою, а перебування під вартою шкодить здоров`ю обвинуваченого, який має хронічні захворювання. Просив зменшити розмір застави до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, або відмовити в задоволенні клопотання прокурора, обравши запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник ОСОБА_6 -адвокат ОСОБА_7 заперечував проти клопотання прокурора, зазначив, що стороною обвинувачення не доведено, що досліджені докази підтверджують умисел ОСОБА_6 на розтрату чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах. Вважав підозру необґрунтованою, а ризики недоведеними. Вважав необхідним відмовити в задоволенні клопотання прокурора оскільки останнім не доведено наявність достатніх підстав вважати, що таких захід є необхідним для припинення або запобігання протиправній поведінці обвинуваченого. Вважав визначений розмір застави надмірно великим, що не відповідає матеріальному становищу обвинуваченого. Просив зменшити розмір застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, або відмовити в задоволенні клопотання прокурора обравши запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснень не надав.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні заперечував проти клопотанням прокурора, просив в його задоволенні відмовити, вважв ризики недоведеними, клопотання необгрунтованим.

Представник потерпілого в судовому засіданні підтримала думку прокурора.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Щодо клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 29 червня 2023 року щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід - тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 600 прожиткових мінімум для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті складає 1 610 400 грн. строком до 27 серпня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 22 серпня 2023 року щодо підозрюваного ОСОБА_6 було продовжено строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 600 прожиткових мінімум для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті складає 1 610 400 грн. строком до 28 вересня 2023 року.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 25 вересня 2023 р. щодо підозрюваного ОСОБА_6 було продовжено строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 600 прожиткових мінімум для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті складає 1 610 400 грн. строком до 23 листопада 2023 року.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 листопада 2023 р. строк тримання під вартою ОСОБА_6 продовжити на шістдесят днів - до 13 січня 2024 року включно. Зменшено розмір застави, застосований ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 29 червня 2023 р., до 300 неоподаткованих мінімумів для працездатних осіб, що становить 805200 гривень 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 13 січня 2024 року.

Частиною 1 ст. 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд повинен враховувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого ця особа обвинувачується, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від суду чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тощо суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.

Суд враховує, що відповідно до пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 191, частиною 1 статті 366 КК України, тобто розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, за вчинення яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, що відповідно до положень статті 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину. Ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання передбаченого частиною 5 статті 191 КК України, яке може бути призначене ОСОБА_6 .

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків, іншого обвинуваченого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів, які інкримінують обвинуваченому, досвід роботи, суд приходить до висновку, що обвинувачений схильний до вчинення правопорушень, а тому існує ймовірність вчинення ним інших кримінальних правопорушень, тобто існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Зазначені обставини у сукупності свідчать про продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу, вірогідність їх настання є досить високою, що виправдовує необхідність продовження запобіжного заходу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, є обґрунтованими.

На думку суду, наразі існують підстави для продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу, оскільки підстави, які були на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати.

Вирішуючи питання щодо розміру застави суд зазначає наступне.

Згідно з ч.ч.4, 5 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Приймаючи до уваги розмір заподіяних збитків, майновий стан обвинуваченого ОСОБА_6 , тривалий час перебування останнього під вартою, його похилий вік, неможливість протягом тривалого часу внесення застави, суд вважає за можливе зменшити розмір застави до 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605600 гривень 00 коп.

Щодо клопотання прокурора в частині продовження ОСОБА_4 строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України суд зазначає наступне.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 03 липня 2023 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31 серпня 2023 року включно. Визначено суму застави у розмірі 270 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті складає 724 680 гривень 00 копійок.У разі внесення визначеної суми застави на ОСОБА_4 покладено наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі всіма свідками у кримінальному провадженні, представником потерпілого, іншим підозрюваним, спеціалістом, експертом у кримінальному провадженні, представниками та законними представниками;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6) носити електронний засіб контролю.

Вказані обов`язки неодноразово продовжувались, останній раз ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 листопада 2023 року до 15 січня 2024 р.

Вирішуючи питання про продовження строку дії обов`язків суд керується загальними приписами, якими врегульовано застосування запобіжних заходів.

Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим ОСОБА_4 , переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.

Суд враховує, що відповідно до пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 191, частиною 4 статті 368 КК України, тобто розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах та одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища в особливо великому розмірі, за вчинення яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна та позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Відповідно до положень статті 12 КК України злочини, у яких обвинувачується ОСОБА_4 відносяться до особливо тяжких, які вчинено проти державної власності та у сфері службової діяльності.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками(обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання передбаченого частиною 5 статті 191 та частиною 4 статті 368 КК України, яке може бути призначене ОСОБА_4 , у випадку визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкриміновано.

Наведені вище обставини в сукупності дають підстави дійти до висновку щодо існування ризику можливого вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 дій, направлених на переховування від суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

Суд зазначає, що ризик впливу на свідків, потерпілого, спеціаліста, експерта, іншого обвинуваченого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Зазначене вказує на продовження існувати ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме незаконно впливати на представника потерпілого, свідків, іншого, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про продовження застосування відповідних обов`язків, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів, які інкримінують обвинуваченому, досвід роботи, суд приходить до висновку, що обвинувачений схильний до вчинення правопорушень, а тому існує ймовірність вчинення ним інших кримінальних правопорушень, тобто існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Зазначені обставини у сукупності свідчать про продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу, вірогідність їх настання є досить високою, що виправдовує необхідність продовження обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177,182, 197, 199, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 продовжити на шістдесят днів - до 07 березня 2024 року включно.

Зменшити розмір застави, застосований ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 29 червня 2023 р., до 200 (двісті) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) гривень 00 коп.

У разі внесення застави ОСОБА_6 обов`язки, що встановлені ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 29 червня 2023 р., залишити без змін.

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, - задовольнити.

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 03 липня 2023 року, на строк до 08.03.2024, а саме:

1) прибувати до прокурора та суду за першим викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі всіма свідками у кримінальному провадженні, представником потерпілого, іншим обвинуваченим, спеціалістом, експертом у кримінальному провадженні, представниками та законними представниками;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії ухвали суду, в іншій частині ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору.

Повний текст ухвали оголошено 12.01.2024.

Суддя ОСОБА_1