Справа №705/5513/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2024 Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бровари Київської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.09.2021 (рішення вступило в законну силу 19.10.2021), зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_4 , на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 21 липня 2021 року.

Однак, ОСОБА_5 , починаючи з 01.12.2022 по 01.04.2023, діючи умисно та цілеспрямовано, від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей злісно ухилявся, маючи доходи, фінансової допомоги на утримання дітей, не надавав, в центр зайнятості щодо працевлаштування не звертався, добровільно рішення суду не виконував, внаслідок чого має заборгованість по сплаті аліментів за вищевказаний період в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок. Загальна заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.10.2023 становить 77 317 (сімдесят сім тисяч триста сімнадцять) гривень 74 копійки, що сукупно складає суму виплат більше ніж за 3 місяці відповідних платежів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним обставинам вчинення кримінального правопорушення. Пояснив, що дійсно згідно рішення суду має сплачувати на користь потерпілої аліменти на утримання двох неповнолітніх синів, але в зв`язку з виниклими труднощами офіційного працевлаштування та отримання ним недостатніх доходів від тимчасових заробітків у нього виникла заборгованість з виплати аліментів. Розуміє, що діти потребують, в тому числі, його матеріальної підтримки, а також необхідність виконання рішення суду. Щиро розкаюється та просить суд суворо його не карати. Зобов`язується вжити заходів для погашення боргу, та в подальшому не допускати його зростання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, його покази відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють зміст обставин скоєних кримінальних правопорушень, котрі ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_5 його вина у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, підтверджується доказами добутими на досудовому розслідуванні та перевіреними в суді у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, а також перевірені та оцінені судом у відповідності до вимог КПК України, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом факту вчинення ОСОБА_5 кримінального проступку, та його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані, що характеризують особу винного, обставини, які пом`якшують та які обтяжують покарання.

Суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 має вік 42 роки, осудний, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку та під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується формально позитивно, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та не має судимості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, враховуючи думку потерпілої, дані про особу обвинуваченого, його матеріальний стан, виходячи з принципів розумності покарання, суд вважає за необхідне у вказаному випадку призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України у виді обмеження волі на певний строк, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Разом з цим, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого, з метою надання можливості засудженому працевлаштуватися для забезпечення утримання ним неповнолітніх дітей, а також враховуючи інші обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без реального відбування покарання та призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати, речові докази та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374, 393 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 судом не обирався.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1