Справа № 309/5977/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

24.01.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового розгляду: захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні № 11-кп/4806/37/24, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 20 грудня 2023 року, задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні за № 0000282, внесеному 21.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) щодо обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286-1 та ч.1 ст.135 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого.

Цією ухвалою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 19.02.2024 включно.

В ухвалі суду вказується на те, що у провадженні Хустського районного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження за № 0000282, відомості про кримінальне правопорушення у якому 21.09.2023 внесені до ЄРДР, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286-1 та ч.1 ст.135 КК України. З клопотання убачається, що відносно ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 26.09.2023 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, надалі ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 16.11.2023 строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено до 21.12.2023 року включно. 13 грудня 2023 року прокурор подав клопотання, в якому просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 . В обґрунтування доводів клопотання прокурор зазначає, що до вказаного часу судове провадження не може бути завершене, і що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, своєї актуальності не втратили, є реальними та досі існують. Так, існує ризик того, що обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, переховуватиметься від суду; незаконно впливатиме на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор просить клопотання задовольнити та продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

Судом встановлено, що прокурором доведено наявність обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_5 передбачених ч.3 ст.286-1 та ч.1 ст.135 КК України кримінальних правопорушень. Підставами застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 визнано обґрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може : переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків, також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та вчинити інші кримінальні правопорушення. З огляду на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на момент розгляду клопотання, які стали підставою для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження не зменшились, є реальними і триваючими, тому тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою є виправданим та необхідним для забезпечення його належної процесуальної поведінки. Також, оцінюючи в сукупності всі обставини передбачені ст. 178 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_7 , вказує на необґрунтованість та незаконність ухвали суду, просять її скасувати. Зазначає, що судом допущено порушення вимог ст. 81 та ст. 412 КПК України, оскільки заяву сторони захисту про відвід судді було проігноровано. Звертає увагу на те, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому вручено не було. На переконання апелянта, прокурором не аргументовано та не підтверджено жодними доказами існування хоча б одного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який домашній арешт у нічний час доби у період з 19 год 00 хв по 07 год 00 хв.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора та обвинуваченого ОСОБА_5 , неявка яких, з огляду на положення ст. 405, 422 -1 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності прокурора та обвинуваченого ОСОБА_5 , апеляційний суд бере до уваги, що: вказані сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги не подавали; у розгляді справи брав участь захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 , який не заперечував щодо розгляду справи за відсутності обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення адвоката ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення задоволенню не підлягають з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що висновок місцевого суду про те, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, і відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184, 199 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні Хустського районного суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання убачається, що у підготовчому судовому засіданні у розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою брали участь як обвинувачений ОСОБА_5 , так і його захисник адвокат ОСОБА_6 , що свідчить про дотримання судом і вимог, передбачених ст. 193, 314, 315 КПК України, зокрема забезпечення права підозрюваного на захист.

Обґрунтованими визнаються і висновки суду про доведеність підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України кримінальних правопорушень. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема протоколами: огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.09.2023, допиту потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , огляду транспортного засобу, огляду та переогляду відеозапису від 09.10.2023, висновком експерта № 1895 від 28.09.2023, та іншими матеріалами кримінального правопорушення, на підставі яких 22.09.2023 винесено повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Дослідивши додані до клопотання докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_5 діяння, які підпадають під ознаки передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України кримінальних правопорушень. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що обвинувачений має відношення до вчинених кримінальних правопорушень. При цьому, колегія суддів також зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 стороною захисту не оспорюється.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом допущено порушення вимог ст. 81 та ст. 412 КПК України, оскільки заяву сторони захисту про відвід судді було проігноровано, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому вручено не було, апеляційний суд визнає безпідставними і такими, що не спростовують висновку суду про доведеність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України, що таке подано в рамках кримінального провадження за ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України. При цьому колегія суддів зазначає, що відповідно до журналу судового засідання, заява про відвід судді передана до канцелярії суду для її розподілу та прийняття процесуального рішення іншим суддею щодо заявленого відводу.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок суду про існування передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: переховування обвинуваченого від суду; незаконний вплив на потерпілого та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, та вчинення інших кримінальних правопорушень. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та фактичні обставини їх вчинення, у своїй сукупності з тяжкістю покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим - позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, та даними про особу обвинуваченого (офіційно не працює, обвинувачується у вчиненні й іншого кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України, в якому на підставі ухвали суду від 06.06.2023 був оголошений у розшук), повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок суду й у цій частині.

При цьому, колегія суддів вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватись від суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Обґрунтованим колегія суддів вважає і висновок суду про те, що обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може: незаконно впливати на потерпілого та свідків, які володіють відомостями про обставини вчиненого кримінального правопорушення, задля зміни ними показів або ж відмови від вже наданих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та вчинити інші кримінальні правопорушення.

З ухвали суду та журналу судового засідання також убачається, що прокурор під час розгляду клопотання посилався на вищенаведені обставини, і що судом таким дана належна оцінка.

Відомостей про те, що встановлені ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, перестали існувати чи зменшилися в матеріалах судового провадження немає і на такі сторона захисту не вказує.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що ризики, на які у клопотанні посилається прокурор, не підтверджені належними доказами, - апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані і такі, що не знаходять свого підтвердження.

Апеляційний суд вважає, що продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігання настанню передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, у зв`язку з чим, обґрунтованим і належним чином умотивованим вважає і висновок суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а також дієвості кримінального провадження.

Посилання сторони захисту на те, що прокурором не аргументовано та не підтверджено жодними доказами існування хоча б одного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище, не бере до уваги, оскільки такі жодним чином не спростовують висновків суду про наявність передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, які продовжують існувати, а відтак і про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд визнає їх такими, що не свідчать про те, що передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики відпали чи зменшилися ; на наявність даних про те, що встановлені ризики відпади або істотно зменшились сторона захисту не посилається.

Також апеляційний суд бере до уваги і те, що в матеріалах судового провадження відсутні і стороною захисту не надано доказів, зокрема висновків лікарів, які б свідчили про наявність в обвинуваченого ОСОБА_5 таких захворювань, які унеможливлюють тримання його під вартою.

Колегія суддів також погоджується із висновком суду про існування об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду кримінального провадження, до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою.

З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновку про те, що суддею, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, обґрунтовано продовжено щодо обвинуваченого ОСОБА_5 строк тримання під вартою, а саме до 19.02.2024 включно.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом щодо обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтовано продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інші, менш суворі, запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

При цьому, колегія суддів вважає, що, постановляючи судове рішення про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, суддя взяв до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано не визначив розмір застави, оскільки інкриміноване ОСОБА_5 кримінально-каране діяння призвело до отримання трьома особами тілесних ушкоджень та смерті однієї особи.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо обвинувачений і не має на меті ухилятися від суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та вчинити інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі і відомості про особу обвинуваченого, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора, продовживши строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою без визначення застави, відмовивши у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, а саме домашнього арешту.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, не може бути задоволена, а ухвалу судді суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі в апеляційній скарзі не вказується.

Керуючись ст. ст. 176-183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 20 грудня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні за № 0000282, внесеному 21.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань та продовжено щодо обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286-1 та ч.1 ст.135 КК України, ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 19.02.2024 включно, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: