Справа № 127/1218/24
Провадження № 1-кс/127/485/24
У Х В А Л А

Іменем України

12 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до документів.

Клопотання мотивовано тим, що СВ Відділу поліції №1 Вінницьким РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000019 від 05.01.2024, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в ході здійснення якого виникла необхідність в накладенні арешту на майно (договір № від 05.01.2024 з ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») вилучене 10.01.2024 в ході проведення огляду.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, однак 12.01.2024 звернулась до суду із заявою про розгляд клопотання у її відсутність, у якій також зазначила, що вказане клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник майна в судове засідання також не з`явився, однак, як зазначено у заяві слідчого ОСОБА_5 про дату, час та місце розгляду клопотання особа, у якої вилучено майно, повідомлялася слідчим.

Відповідно до частини першої статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у ІНФОРМАЦІЯ_2 , одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що СВ Відділу поліції №1 Вінницьким РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000019 від 05.01.2024, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.01.2024 до Відділу поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення від ОСОБА_6 , про те, що 05.01.2024 близько 17 години 30 хвилин з приміщення тамбуру дев`ятого поверху будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , невідомою особою було скоєно крадіжку велосипеда марки «CROSSER», чорно-синього кольору, яким користувався його син ОСОБА_7 , чим було завдано матеріального збитку в сумі 6000 гривень.

В подальшому, 05.01.2024 слідчим відділом Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області розпочате досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування було надано доручення в порядку ст. 40 КПК України про проведення слідчих (розшукових) дій. В ході виконання доручення було встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який 10.01.2024, перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , що за адресою: АДРЕСА_2 , добровільно надав слідчому договір № від 05.01.2024 з ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 . В подальшому, 10.01.2024 в період часу з 18 год. 06 хв. по 18 год. 53 хв. вищевказаний договір, в присутності двох понятих, було вилучено та поміщено до спеціального пакету НПУ №7357307.

Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000019 від 05.01.2024, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.01.2024, протоколом огляду місця події від 05.01.2024, протоколом допиту потерпілого від05.01.2024, протоколом огляду місця події від 10.01.2024, заявою від 10.01.2024, поясненнями від 10.01.2024.

Постановою слідчого від 10.01.2024 вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що вищевказане майно, яке було вилучене під час огляду місця події є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 10.01.2024 під час проведення огляду місця події в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на: договір № від 05.01.2024 з ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого слідчого відділення Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого слідчого відділення Відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя