ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

15 листопада 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання т.в.о. старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000634 внесеного до ЄРДР 04.08.2023, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Вінниця, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло вищевказане клопотання т.в.о. старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000634 від 04.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони Президент України підписав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, дію якого продовжено до 14.02.2024 включно.

Пунктом 3 Указу передбачено, окрім іншого, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст. 33 Конституції України.

Відповідно до «Правил перетинання державного кордону громадянами України» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 виїзд чоловіків призовного віку за межі України в умовах воєнного стану, за деякими виключеннями, не дозволяється.

Так, ОСОБА_4 , усвідомлюючи існування обмежень щодо виїзду за кордон громадян України чоловічої статі призовного віку на період дії воєнного стану, діючи умисно та протиправно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та іншими невстановленими особами, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, організували незаконне переправлення осіб через державний кордон України на територію Республіки Румунія за наступних обставин.

18.08.2023 ОСОБА_7 , з метою виконання спільного із ОСОБА_4 злочинного плану, перебуваючи біля приміщення кав`ярні «Зефір», що розташована по вул. Архітектора Артинова, 6, в м. Вінниці зустрівся із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту, та під час розмови ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 про можливість організації незаконного переправлення його через державний кордон України на територію Республіки Румунія за грошову винагороду в розмірі 7000 доларів США, на що ОСОБА_8 погодився та надав в якості оплати послуг першу частину грошових коштів в сумі 350 доларів США.

В подальшому, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою та з відома ОСОБА_4 , 01.09.2023 перебуваючи в дворі багатоквартирного будинку що по АДРЕСА_2 знову зустрівся із ОСОБА_8 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту. Під час зустрічі ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 , що йому знову необхідно надати частину грошових коштів в якості оплати послуг щодо організації незаконного перетину державного кордону на територію Республіки Румунія поза офіційними пунктами пропуску, на що ОСОБА_8 погодився та надав йому обумовлену в ході розмови другу частину грошових коштів в сумі 1250 доларів США.

Крім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на виконання свого злочинного плану, діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, 07.11.2023, перебуваючи біля входу в ТЦ «SkyPark» що за адресою: м. Вінниця, вул. Миколи Оводова, 51, зустрілися із ОСОБА_8 , якому ОСОБА_4 та ОСОБА_7 повідомили, що його переправлення на територію Республіки Румунія буде здійснюватись в Чернівецькій області поза офіційними пунктами пропуску, за грошову винагороду, окрім уже одержаних раніше грошових коштів, в розмірі 5500 доларів США, частину коштів з яких потрібно обміняти на валюту Євро, та передати ОСОБА_4 , а іншу частину коштів необхідно передати невідомій особі біля обумовленого місця незаконного переправлення державного кордону, яке буде відбуватися в межах Чернівецької області на човні через річку в нічну пору доби.

Після цього, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 та невстановленими особами, з метою особистого збагачення, реалізуючи спільний з невстановленими особами умисел на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, 13.11.2023 орієнтовно о 12:30 год., перебуваючи поблизу ринку «Урожай», що по вулиці Пирогова в м. Вінниці, знову зустрівся із ОСОБА_8 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту для обговорення деталей незаконного перетину та передачі грошових коштів.

Під час зустрічі ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_8 , який діяв під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту, в якості повної оплати за послуги незаконного переправлення через державний кордон України грошові кошти у вигляді несправжніх імітаційних засобів в загальній сумі 2000 доларів США та 3400 Євро, після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_7 було затримано працівниками правоохоронних органів.

За підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в порядку статті 208 КПК України, 13.11.2023 громадянина ОСОБА_4 було затримано.

На підставі здобутих доказів 14.11.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Вінниці, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в сприянні в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України порадами, вказівками, усуненням перешкод, вчиненому за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів.

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

заявою про вчинення кримінального правопорушення від 08.08.2023;

протоколом 53/5/1/371-924т від 25.10.2023 про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії;

протоколом 53/5/1/371-878т від 24.10.2023 про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії;

протоколом 53/5/1/371-877т від 24.10.2023 про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії;

протоколом 53/5/1/371-1044т від 08.11.2023 про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії;

протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 від 13.11.2023;

протоколом огляду місця події від 13.11.2023, в ході якого у ОСОБА_4 було вилучено грошові кошти за організацію незаконного перетину кордону;

протоколом обшуку від 13.11.2023;

повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 14.11.2023;

іншими доказами у кримінальному провадженні.

Установлено, що обставини правопорушення вказують на те, що ОСОБА_4 обізнаний із механізмами незаконного перетину кордону в умовах воєнного стану, якими може скористатися з метою ухилення від відповідальності.

Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна, а під загрозою застосування суворої міри покарання може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Здобуті докази дають підстави вважати, що підозрюваний та його спільники діяли у співучасті з іншими особами, у тому числі не встановлено місце перебування інших осіб, які організували канал незаконного переправлення осіб через державний кордон, а тому перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу підозрюваний може незаконно впливати на свідків, інших причетних осіб, тобто наявні ризики, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, застосування жодного іншого більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у організації незаконного перетину кордону з корисливих мотивів, при цьому сума отриманої неправомірної вигоди становила 3600 доларів США та 3400 Євро, що еквівалентно 264 236 грн, свідчить про наявність у нього фінансових можливостей, а тому слід визначити йому розмір застави 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на викладене, керуючись вимогами ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, слідчому судді пояснила, що по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, чинити тиск на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 , раніше не судимий, має постійне місце проживання.

Разом із тим, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України обґрунтована.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до третьої статті 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. (абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК)

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

На думку слідчого судді вчинення організованою групою або з корисливих мотивів злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, наслідком якого є ухилення осіб від виконання обов`язку захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України в період дії воєнного стану, слід кваліфікувати як виключний випадок, коли застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, з урахуванням того, що сума отриманої неправомірної вигоди за незаконне переправлення осіб через державний кордон України становила 3600 доларів США та 3400 Євро, слідчий суддя приходить до висновку, що фінансовий стан підозрюваного також слугує підставою для визначення виключного розміру застави, яка буде забезпечувати виконання ним покладених на нього обов`язків.

З огляду на вищевикладене, оскільки застава вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу в розмірі, що перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання т.в.о. старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 12 години 36 хвилин 11 січня 2024 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 11 січня 2024 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 805 200 (вісімсот п`ять тисяч двісті) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 будуть покладені наступні обов`язки:

прибувати до слідчого та/або прокурора за першою вимогою;

не відлучатись з населеного пункту, де він проживає (Вінницька область, Вінницький район, Вінницька міська ОТГ, с. Вінницькі Хутори), без дозволу слідчого, прокурора;

повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні.

Якщо ОСОБА_4 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_4 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя