Справа № 304/2212/23 Провадження № 1-кс/304/491/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2023 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , начальника Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000277 від 14 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, одруженого (має на утриманні малолітню дитину-інваліда ІІ групи), непрацюючого, українця, громадянина України, раніше не судимого,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

У С Т А Н О В И В :

старший слідчий СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000277 від 14 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 діб без можливості внесення застави. Клопотання мотивує тим, що слідчим відділенням відділення поліції № 1 здійснюється досудове розслідування вказаного кримінального провадження, в ході якого встановлено, що 14 жовтня 2023 року близько 16.10 год ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом марки «BMW X5», р/н НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі місцевого значення, а саме по вулиці Зеленій у населеному пункті Т.Поляна у напрямку села Полянська Гута Ужгородського району Закарпатської області, з необережності, будучи неуважним, порушуючи п. 2.3. б, 2.9., 12.1 Правил дорожнього руху України, між будинками 202 204 виїхав на зустрічну смугу руху та узбіччя такої, де здійснив наїзд на пішохода малолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканку АДРЕСА_3 , яка рухалася у попутному з автомобілем напрямку по лівому узбіччю, після чого, пошкодивши паркан, автомобіль зупинився у домогосподарстві будинку АДРЕСА_3 , а малолітня ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження несумісні з життям та померла на місці події. За наведених обставин ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого. Слідчий вказує, що того ж дня ОСОБА_4 було затримано у порядку ст. 208 КПК України на місці вчинення злочину, а 15 жовтня 2023 року повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Слідчий вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням на спецлінію «102», протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 14 жовтня 2023 року, протоколом огляду місця події від 14 жовтня 2023 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та іншими. Вказує, що стороною обвинувачення зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення даного злочину може незаконно впливати на свідків, потерпілих, експерта, шляхом їх підкупу, умовляння або залякування, а також вчинити інші кримінальні правопорушення. В обґрунтування ризиків слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, при цьому до нього не може бути застосовано ст. 75 КК України, може переховуватися від органу досудового розслідування; ОСОБА_4 тривалий час перебував за кордоном на заробітках, де має сталі зв`язки з іноземними громадянами, якими може скористатися для виїзду за кордон; медична документація, виявлена у бардачку транспортного засобу ОСОБА_4 , дає органу досудового розслідування вважати, що підозрюваний здійснював підготовку документів для оформлення відстрочки від мобілізації та у подальшому може отримати змогу безперешкодного виїзду за кордон; свідки та очевидці вчинення даного злочину особисто знайомі ОСОБА_4 та є мешканцями с. Т.Поляна, а тому останній, перебуваючи на волі зможе незаконно впливати на них, схиляючи до надання неправдивих свідчень, шляхом підкупу умовляння чи залякування. Відтак враховуючи суспільну небезпечність кримінального правопорушення, що ставиться у провину ОСОБА_4 , сторона обвинувачення вважає, що підозрюваному слід обрати запобіжний захід виключно у вигляді тримання під вартою, оскільки інші, більш м`які запобіжні заходи за наведених вище підстав, не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КПК України. Крім цього слідчий просить врахувати, що дане кримінальне правопорушення набуло суспільного резонансу, оскільки внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 загинула шестирічна дитина, а тому орган досудового розслідування, у відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України, наполягає на обранні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави. На підставі наведених обставин слідчий просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вказане клопотання підтримав повністю, посилаючись на викладені у ньому обставини, та просив таке задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечив, просив у такому відмовити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. У запереченні вказував на те, що слідчим у клопотанні жодним чином не обґрунтовано неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, посилань на реальні, існуючі докази, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_4 не виконуватиме своїх процесуальних обов`язків, не дотримуватиметься умов застосованого до нього запобіжного заходу у клопотанні також немає, твердження сторони обвинувачення базуються лише на припущеннях. Крім цього посилається на те, що ОСОБА_4 проживає разом із сім`єю дружиною ОСОБА_15 , сином ОСОБА_16 , 2002 року народження, та донькою ОСОБА_17 , 2010 року народження, які перебувають на його постійному утриманні; донька підозрюваного є дитиною-інвалідом ІІ групи. Вказані обставини, на думку захисника, підтверджують необхідність перебування ОСОБА_4 вдома, підтримуючи морально та матеріально родину, адже перебуваючи із сім`єю він зможе забезпечувати та підтримувати таку, так як наявність дітей вказує на потребу їх виховання зі сторони батька. Окрім цього у судовому засіданні захисник звертав увагу слідчого судді на те, що у органу досудового розслідування не було достатньо часу, щоб повністю розібратися у всіх обставинах справи, а підозрюваний у свою чергу щиро кається та готовий повністю співпрацювати зі слідством, а також буде у повній мірі сприяти потерпілій стороні. Вважав достатнім запобіжним заходом цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, а у разі застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід визначити розмір застави, оскільки те, що людина перебуватиме під вартою жодного результату не принесене, а хіба що заспокоїть настрої суспільства.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні позицію свого захисника підтримав та пояснив, що повністю усвідомлює вчинене та зробить все задля сприяння слідству.

Слідчий суддя, заслухавши позиції учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, прийшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

На підставі матеріалів клопотання встановлено, що 14 жовтня 2023 року близько 16.10 год водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом марки «BMW X5», р/н НОМЕР_1 , та рухаючись по вулиці Зеленій у селі Т.Поляна Ужгородського району Закарпатської області, навпроти будинку № 202 не впорався з керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху на узбіччя, де здійснив наїзд на малолітню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканку АДРЕСА_3 , після чого влетів у паркан вказаного будинку, а малолітня потерпіла отримала травми не сумісні з життям.

Чотирнадцятого жовтня 2023 року складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, за яким ОСОБА_4 затримано у порядку ч. 4 ст. 208 КПК України (а. к. 39-43).

Також з даних матеріалів убачається, що за вказаним фактом 14 жовтня 2023 року розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000277 від 15 жовтня 2023 року (а. к. 6-7).

П`ятнадцятого жовтня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України (а. к. 82-85) та того ж дня допитано у якості підозрюваного (а. к. 86-88).

На думку сторони обвинувачення вищезазначені обставини обумовлюють наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, з чим слідчий суддя погоджується, виходячи з такого.

Наявність обґрунтованою підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах, вислухавши пояснення самого підозрюваного, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри причетності ОСОБА_4 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_4 підозра станом на час розгляду цього клопотання повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», зокрема термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990). Тобто факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Дослідивши надані стороною обвинувачення докази, з урахуванням доводів сторони захисту, слідчий суддя прийшов до переконання, що вони є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра». Тобто наведені стороною обвинувачення докази із розумною достатністю та вірогідністю пов`язують підозрюваного ОСОБА_4 з кримінальним правопорушенням на даному етапі досудового розслідування. В подальшому такі обставини мають бути перевірені та оцінені в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні.

Викладене узгоджується з позицією, що відображена Європейським судом з прав людини у п. 184 рішення Великої Палати у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява № 72508/13, «обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку».

Слід враховувати, що на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

За вказаних вище обставин слідчий суддя вважає підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, обґрунтованою, докази можливої причетності ОСОБА_4 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення достатніми.

При цьому слід зазначити, що правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу кримінального правопорушення вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні. Питання про те, чи утворюють такі дії склад злочину та чи правильно вони кваліфіковані за ч. 3 ст. 286-1 КК України, знаходиться за межами тих питань, які слідчий суддя вирішує на досудовому провадженні.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні № 0000277 від 14 жовтня 2023 року щодо підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Сторона обвинувачення у поданому клопотанні зазначила про наявні ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик переховування від органу досудового розслідування або/та суду обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , є тяжким та передбачає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності. При цьому, відповідно до вимог ст. 75 КК України, норма про звільнення від відбування покарання з випробуванням застосована бути не може.

Поряд з цим варто врахувати, що при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia № 71362/01 від 21.07.2003), суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Варто зазначити, що у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Наведені вище обставини дають підстави стверджувати про наявність достатніх ризиків для втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваного ОСОБА_4 .

Під час оцінки ризику переховування слідчий суддя враховує міцність соціальних зв`язків підозрюваного у місці постійного проживання, який є одружений та має на утриманні малолітню дитину з інвалідністю, що в той же час, на думку слідчого судді, не зможе переважити над тяжкістю ймовірного покарання та суворість можливого вироку. Дані з приводу особистості обвинуваченого, його моральних переконань, майнового стану слідчому судді не надані, а відтак при розгляді клопотання не досліджувалися.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілого та свідків слід враховувати визначену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими/свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на потерпілих/свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих та свідків і дослідження їх судом.

Наведені вище обставини дають підстави дійти висновку щодо наявності ризику ймовірного впливу на потерпілого та свідків з боку підозрюваного ОСОБА_4 .

У той же час слідчий суддя не може погодитись з наявністю заявленого слідчим у клопотанні, однак жодним чином не обґрунтованого ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки сторона обвинувачення існування такого ризику не довела, не надала відповідних підтверджень зазначеному, а обмежилась лише трактуванням п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України у змісті клопотання про можливе вчинення інших кримінальних правопорушень.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду клопотання, існують певні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які посилається сторона обвинувачення у поданому клопотанні.

Щодо інших обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме за змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі ті, що перелічені у п. п. 1-12 цієї статті.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу враховує, що він непрацюючий, станом на момент розгляду даного клопотання досяг 46-річного віку, є громадянином України, має на утриманні малолітню дитину з інвалідністю, міцні соціальні зв`язки за місцем свого проживання.

Підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, відомості про застосування до нього раніше запобіжних заходів та про наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення слідчому судді не надано. Крім того, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про можливе вчинення ним кримінальних правопорушень і тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним.

Слідчий суддя також приймає до уваги спосіб вчинення кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, мав місце в умовах воєнного стану при перебуванні підозрюваного ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння відносно малолітньої особи, яка втратила життя, а відтак й наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Стосовно можливості інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, слідчий суддя прийшов до такого висновку.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК).

Приймаючи до уваги вищенаведені ризики та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, який є тяжким злочином, слідчий суддя прийшов до висновку про неможливість обрання підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу.

На переконання слідчого судді обрання ОСОБА_4 іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави або домашнього арешту не зможе запобігти встановленим ризикам та може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування.

Отже на підставі наведеного доводи захисника адвоката ОСОБА_5 про можливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не є слушними, виходячи з обставин даного кримінального провадження і даних про особу підозрюваного, що були наведені слідчим суддею вище.

В той же час слідчий суддя вказує на те, що висловлені в ухвалі слідчого судді висновки за результатами розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень (ст. 198 КПК України).

Щодо визначення підозрюваному розміру застави, як альтернативу триманню під вартою, слідчий суддя виходить з такого.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини (п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК), яким у даному випадку і є кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а відтак слідчий суддя розмір застави не визначає.

Керуючись ст. 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 29 Конституції України, ст. 177, 183, 186, 193, 194, 196-198, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене начальником Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000277 від 14 жовтня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 12 грудня 2023 року (включно) без визначення застави.

Дата закінчення дії ухвали 12 грудня 2023 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1