ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/1481/23 Доповідач ОСОБА_1
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2023 про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001257 від 12.05.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами 3, 5 статті 111-1 КК України, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 31.10.2023 відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про обрання в порядку частини 6 статті 193 КПК України запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді від 31.10.2023 скасувати, постановити нову, якою обрати до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, на підставі частини 6 статті 193 КПК України розглянути питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання особи і не пізніше як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження.

В обгрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Посилається на наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 3, 5 статті 111-1 КК України. Відповідно до інформації оперативних підрозділів, ОСОБА_8 переховується від органу досудового розслідування на території РФ, що обгрунтовує неможливість вручити повістку про виклик особи, у зв`язку із чим з дотриманням вимог статтей 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, а також повістки про виклик ОСОБА_8 . Прокурор зазначає, що м. Вовчанськ тривалий час перебувало під окупацією військових організацій РФ та після деокупації частина Харківської області продовжує перебувати під окупацією, що не виключає виїзд ОСОБА_8 до території, що контролюють збройні сили РФ, в силу того, що на цих територіях відсутні контролюючі державні органи, які б могли офіційно підтвердити виїзд ОСОБА_8 на територію держави-агресора та перетинання нею кордону на цій ділянці.

Посилається на необхідність врахування поведінки підозрюваної ОСОБА_8 , яка публічно демонструвала підтримку РФ, що в свою чергу підвищує вірогідність того, що ОСОБА_8 з метою уникнення кримінальної відповідальності виїхала на територію, підконтрольну державі-агресору. Відповідно до інформації начальника відділу у м. Чугуєві УСБУ в Харківській області, оперативно-розшуковими заходами встановлено, що ОСОБА_8 під час деокупації м. Вовчанськ виїхала до Білгородської області РФ. Сукупність вказаних обставин дає підстави вважати, що підозрювана перебуває поза межами України, на території держави-агресора. Під час війни в офіційний спосіб таку інформацію отримати взагалі неможливо. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, думку захисника, яка заперечувала проти задоволення апеляційних вимог прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені статтею 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Відповідно до частини 6 статті 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчиненню іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до частини 2 статті 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосовування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Як убачається з матеріалів провадження, СВ УСБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001257 від 12.05.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами 3, 5 статті 111-1 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні колабораційної діяльності, а саме: здійснення пропаганди у закладах освіти, з метою сприяння здійсненню збройної агресії проти України, встановленню та утвердженню тимчасової окупації частини території України та вчинення дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 111-1 КК України; добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 111-1 КК України. Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, погодженого прокурором, виходила з того, що органом досудового розслідування не було дотримано положення КПК України про виклик ОСОБА_8 до слідчого, повідомлення їй про підозру, а також відсутності достатніх підстав вважати, що ОСОБА_8 виїхала та/або перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та не доведено обставин передбачених частиною 1 статті 194 КПК України. Колегія суддів з таким висновком слідчого судді не погоджується, з огляду на таке. Відповідно до частини 1 статті 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Згідно вимог частини 1 статті 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Частиною восьмої вказаної статті КПК України визначено, що повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Відповідно до інформації начальника відділу у м. Чугуєві УСБУ в Харківській області ОСОБА_9 , за оперативними даними ОСОБА_8 після деокупації м. Вовчанська Чугуївського району Харківської області через непідконтрольну територію виїхала до РФ. В ході проведення розшукових заходів щодо встановлення близьких родичів або осіб, які б могли знати місце знаходження ОСОБА_8 на підконтрольній території України, не встановлено. За результатами проведеного комплексу оперативно-розшукових заходів отримано інформацію стосовно місця перебування розшукуваної. За оперативними даними ОСОБА_8 під час деокупації м. Вовчанськ виїхала до Білгородської області РФ та перебуває за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана інформація обґрунтовує неможливість вручити повістку про виклик особи та повідомлення про підозру, у зв`язку з чим, з дотриманням вимог стеттей 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 156 (7277) від 19.07.2022, № 195 (7593) від 28.09.2023, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, повістки про виклик ОСОБА_8 на 23.07.2022, 24.07.2022, 25.07.2022 та на 01.10.2023, 02.10.2023, 03.10.2023 за зазначеною в повістках адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001257 від 12.05.2022, отримання письмового повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 3, 5 статті 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної тощо. Враховуючи, що шляхом проведення оперативно-розшукових заходів встановлено перебування ОСОБА_8 за межами України, а саме в м. Білгород РФ, тобто на території держави-агресора, суд апеляційної інстанції вважає, що органом досудового розслідування за таких обставин було вжито необхідних заходів для повідомлення підозрюваної ОСОБА_8 про її виклик до органів досудового розслідування, направлення повідомлення про підозру, повідомлення про зміну підозри та про нову підозру. Таким чином, на час розгляду клопотання слідчим суддею відомості про виклик ОСОБА_8 до органу досудового розслідування, повідомлення їй про підозру були загальновідомими, що підтверджується долученими до клопотання слідчого матеріалами. Щодо висновків слідчого судді про відсутність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_8 виїхала та/або перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, слід зазначити наступне. Відповідно до частини 6 статті 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. З аналізу положень наведеної норми вбачається, що КПК України не вимагає надання слідчому судді конкретного переліку доказів, які б підтверджували перебування підозрюваного на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором. У зв`язку із чим висновок слідчого судді про ненадання доказів, зібраних в порядку КПК України, на підтвердження перебування ОСОБА_8 на території території держави-агресора, є безпідставними. Небезпідставними є доводи апеляційної скарги прокурора про те, що внаслідок військової агресії РФ проти України, оголошено розрив дипломатичних відносин з Росією. Крім того, м. Вовчанськ Харківської області тривалий час перебував під окупацією військових організацій РФ та в подальшому після деокупації частина Харківської області продовжує перебувати під окупацією, у зв`язку з чим відсутні будь-які державні контролюючі органи, які б могли офіційно підтвердити виїзд ОСОБА_8 на територію держави-агресора та перетинання кордону з нею, на цій ділянці. Натомість зі змісту постанови про оголошення ОСОБА_8 у розшук від 26.07.2022 встановлено, що у зв`язку із проведенням активних бойових дій на території Харківської області, можливість приховування на тимчасово окупованій території, а також повідомлення свідків про виїзд ОСОБА_8 на територію РФ, встановити місцезнаходження ОСОБА_8 не виявляється можливим. Відповідно до постанови слідчого про зупинення досудового розслідування від 28.09.2023, проведеними слідчими та розшуковими діями встановлено, що підозрювана ОСОБА_8 переховується від органів досудового розслідування та суду на території Російської Федерації. Як вже було наведено вище, за інформацією начальника відділу у м. Чугуєві УСБУ в Харківській області ОСОБА_9 , ОСОБА_8 після деокупації м. Вовчанська Чугуївського району Харківської області через непідконтрольну територію виїхала до РФ. В ході проведення розшукових заходів щодо встановлення близьких родичів або осіб, які б могли знати місце знаходження ОСОБА_8 на підконтрольній території України, не встановлено. За оперативними даними ОСОБА_8 під час деокупації м. Вовчанськ виїхала до Білгородської області РФ та перебуває за адресою: АДРЕСА_1 . Об`єктивні підстави сумніватися в достовірності вказаної інформації, наданої органом досудового розслідування, у суду апеляційної інстанції відсутні. За наведених обставин, враховуючи, що у органу досудового розслідування наявна інформація про виїзд ОСОБА_8 з м. Вовчанська, після його деокупації, на територію держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, через тимчасово непідконтрольну Україні територію та її перебування в м. Білгород, колегія суддів приходить до висновку, що органом досудового розслідування вжито необхідних заходів для вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру, повідомлення про зміну підозри та нову підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень. Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88», «Erdagozv. Turkey п. 51», «Cebotari v. Moldova п. 48» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom". Відповідно до матеріалів провадження, слідством встановлено, що у ОСОБА_8 , яка займала посаду начальника відділу освіти Вовчанської міської ради Чугуївського району Харківської області, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 01.07.2022, виник злочинний умисел спрямований на співпрацю з окупаційною адміністрацією Російської Федерації шляхом вчинення дії спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти на тимчасово окупованій території Харківської області, реалізуючи який, остання стала співпрацювати з представниками окупаційної адміністрації Російської Федерації, та 01.07.2022 була призначена на посаду «начальника отдела образования Временной гражданской администрации Волчанского района Харьковской области». В подальшому, перебуваючи на вказаній посаді, ОСОБА_8 неодноразово скликала наради (збори) директорів навчальних закладів та дитячих садочків, на яких, проводила антиукраїнську агітацію, поширювала пропаганду, направлену на встановлення та утвердження окупаційної влади держави-агресора на території м. Вовчанська, а також повідомляла про встановлення та поступове впровадження в місцевих навчальних закладах стандартів освіт Російської Федерації. Крім того, ОСОБА_8 брала участь у зборах, які проводили представники окупаційної влади, де, враховуючи свою посаду, закликала представників закладів освіти м. Вовчанська співпрацювати з «новоствореною» владою представників РФ та впроваджувати освітній процес на російській мові за стандартами освіти Російської Федерації. Крім того, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на добровільне зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в окупаційній адміністрації держави-агресора, створеній на тимчасово окупованій території Харківської області, 01.07.2022 ОСОБА_8 добровільно надала свою згоду та була призначена на посаду «начальника отдела образования Временной гражданской администрации Волчанского района Харьковской области» наказом «И.о. главы Временной гражданской администрации Волчанского района Харьковской области Н.П. Солонецким» № 43-к. Виконуючи обов`язки «начальника отдела образования Временной гражданской администрации Волчанского района Харьковской области», ОСОБА_8 , систематично проводила наради з підлеглим їй трудовим колективом на яких навала вказівки спрямовані на здійснення загальної організаційної, матеріально-технічної, інформаційної підготовки новостворених закладів освіти до навчального процесу відповідно до стандартів освіти Російської Федерації. Крім того, перебуваючи на вказаній посаді, ОСОБА_8 готувала, завіряла своїм підписом та передавала на утвердження вищому керівництву окупаційної адміністрації нормативні документи щодо затвердження штатної структури підлеглого їй підрозділу та встановлення розміру виплат в російських рублях, видавала накази за своїм підписом, обов`язкові для виконання підлеглим їй працівникам, тощо. Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні наведених кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, що об`єктивно свідчить про необхідність на цьому етапі кримінального провадження втручання у права підозрюваної шляхом застосування запобіжних заходів.

Таким чином, ОСОБА_8 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 3, 5 статті 111-1 КК України. У зв`язку із наведеним, безпідставними є висновки слідчого судді про недоведеність слідчим обставин, передбачених частиною 1 статті 194 КПК України. Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами клопотання органу досудового розслідування щодо існування ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_8 постановою слідчого від 26.07.2022 оголошена в розшук, за оперативно-розшуковою інформацією перебуває на території держави-агресора. З огляду на специфіку інкримінованих злочинів, конкретні обставини даного кримінального провадження, вказані ризики об`єктивно існують. Колегія суддів вважає, що існує висока ймовірність того, що остання з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів, може вдатися до відповідних дій. Згідно пункту 5 частини 4 статті 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається. Враховуючи, що ОСОБА_8 небезпідставно підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, пов`язаних із колабораційною діяльністю, беручи до уваги обставини справи та те, що наразі підозрювана перебуває поза межами України, колегія суддів не знаходить підстав для визначення розміру застави на цьому етапі. Відповідно до частини 4 статті 197 КПК України у разі постановлення судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної на підставі частини 6 статті 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається. Під час апеляційного розгляду прокурором доведено обставини, з якими пов`язано обрання щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з чим клопотання слідчого є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням судом апеляційної інстанції нової ухвали. Суд апеляційної інстанції зауважує, що така ухвала суду є попередньою мірою та в подальшому на підставі частини 6 статті 193 КПК України питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід підлягає розгляду після затримання ОСОБА_8 не пізніше 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2023 скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання слідчого 3-го відділення СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_10 , яке погоджене з прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити.

Обрати щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 3, 5 статті 111-1 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001257 від 12.05.2022 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Після затримання підозрюваної, не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, слідчий суддя повинен розглянути за участю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , питання про застосування обраного щодо неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий :

Судді: