ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/850/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) № 0000528 від 17.07.2022, за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва,

який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою:

АДРЕСА_2 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

сторони кримінального провадження:

прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисник ОСОБА_10 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_11 ,

встановив:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, надійшов до Дарницького районного суду м. Києва 26 вересня 2022 року.

І. Формулювання обвинувачення, висунутого органом досудового розслідування

Відповідно до висунутого обвинувачення ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили потерпілому ОСОБА_11 середньої тяжкості тілесне ушкодження та смерть потерпілої ОСОБА_12 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Так, 16 липня 2022 року, приблизно о 22 год. 50 хв., ОСОБА_4 , керуючи у стані алкогольного сп`яніння технічно справним автомобілем марки «Kia Sorento», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вулиці Петра Радзіня у м. Києві, зі сторони Дарницького мосту у напрямку проспекту Петра Григоренка, зі швидкістю 81,299 км/год ± 1,626 км/год, яка значно перевищувала максимально дозволену на цій ділянці дороги 50 км/год.

У салоні вказаного автомобіля на передньому пасажирському сидінні розташовувався ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на задньому пасажирському сидінні ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час руху ОСОБА_4 допустив порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 підпункту «б», 2.9 підпункту «а», 12.3 та 12.9 підпункту «б» Правил дорожнього руху:

- пункт 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- підпункт «б» пункту 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортним засобом у дорозі;

- підпункт «а» пункту 2.9: водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- пункт 12.3: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- підпункт «б» пункту 12.9: водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_4 виявились у тому, що він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, який впливає на увагу і реакцію водія, а також порушує його координацію, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, умисно та зухвало ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, розпочав керування технічно справним автомобілем марки «Kia Sorento», державний номерний знак НОМЕР_1 , у процесі якого, нехтуючи застосуванням безпечних прийомів керування, наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, усвідомлюючи, що своїми односторонніми діями створив умови, в яких позбавлений можливості уважно стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміни, рухаючись по проїзній частині вулиці Петра Радзіня у м. Києві, будучи обізнаним, що максимально дозволена швидкість на даній ділянці складає 50 км/год, свідомо порушуючи швидкісний режим, нехтуючи безпечними прийомами керування, маючи можливість своєчасно виявити попереду, у своїй смузі, нерухому перешкоду у вигляді бетонних блоків і мішків з піском та негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, відволікся від керування транспортним засобом у дорозі, внаслідок чого, при виникненні небезпеки для руху, не вжив негайних заходів для зупинки автомобіля та створюючи загрозу життю і здоров`ю громадян, поблизу будинку № 21А на вул. Березняківській у м. Києві, здійснив наїзд на нерухому перешкоду у вигляді бетонних блоків та мішків з піском.

У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди пасажирам автомобіля марки «Kia Sorento», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були спричинені тілесні ушкодження, з якими госпіталізовано до КНП «КМКЛ ШМД», де ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла під час реанімаційних заходів.

Так, при дослідженні трупа ОСОБА_12 виявлені наступні ушкодження: синець на обличчі, садна на колінних суглобах, рвано-забійна рана лівої гомілки, переломи 8-9 ребер ліворуч, розриви хрящової частини 7-9 ребер справа, крововиливи в легенях, розрив грудної аорти, масивний крововилив в грудну порожнину.

До смерті ОСОБА_12 призвела травма грудної клітини, проявами якої стали множинні переломи ребер, забій легень та розрив грудної аорти. Вказані ушкодження знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням її смерті та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля марки ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми лівого стегна: перелому верхньої третини діафізу лівої стегнової кістки (зі зміщенням уламків), що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості; садно у лобній ділянці, що відноситься до легкого тілесного ушкодження; рана у ділянці підборіддя, що відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У діях водія ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, є причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, під час досудового розслідування в діях водія ОСОБА_4 встановлено порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 підпункту «б», 2.9 підпункту «а», 12.9 підпункту «б» Правил дорожнього руху.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 1.5, 2.3 підпункту «б», 2.9 підпункту «а», 12.3, 12.9 підпункту «б» Правил дорожнього руху знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням цієї дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили потерпілому ОСОБА_11 середньої тяжкості тілесне ушкодження та смерть потерпілої ОСОБА_12 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

ІІ. Позиції сторін

Прокурор у судових дебатах просив про визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, із призначенням покарання за цей злочин у виді позбавлення волі на строк шість років із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк десять років.

Під час судових дебатів потерпілий не підтримав позицію прокурора. Наголосив на тому, що у день події та під час керування транспортним засобом його син був тверезим. ДТП сталась через те, що його син відволікся від керування автомобілем, коли у нього впав телефон. Додав, що на тій ділянці дороги не було освітлення та розмітки, вони вже з`явилися після ДТП. Тому не згоден із запропонованим прокурором покаранням, просив не позбавляти його сина волі та права керувати транспортними засобами, його син також потерпів від цієї трагедії, оскільки втратив матір й надалі його дитина може осиротіти, а він залишиться без сина.

Захисник вказав, що незважаючи на те, що обвинувачений повністю себе визнав винним у ДТП, що відбулась та тих наслідках, що настали, втім через недоведеність тієї обставини, що він вчинив правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, а відтак кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 286-1 КК України є неправильною, просив суд про виправдання за цим злочином через недоведеність його вчинення ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що винний у вчиненому ДТП через свою неуважність, зробив висновки, постраждала вся його сім`я через загибель матері, розкаюється, однак заперечив, що на момент ДТП був у стані алкогольного сп`яніння. Додав, що готовий нести покарання, але просив не позбавляти волі реально, у нього є батько та півторарічна дитина.

ІІІ. Докази сторін на підтвердження встановлених судом обставин

Законодавець не вимагає від суду викладати докази у певній послідовності, тому вони будуть проаналізовані у тому порядку, як були досліджені під час судового розгляду.

3.1 Стороною обвинувачення були надані суду на підтвердження обставин висунутого обвинувачення наступні письмові докази:

1. постанова про призначення групи прокурорів від 17.07.2022;

2. постанова про створення слідчої групи від 17.07.2022;

3. протокол огляду дорожньо-транспортної пригоди від 17.07.2022 з якого вбачається вчинення ДТП у темну пору доби при непрацюючому міському освітленні. До протоколу долучені схема пригоди та ілюстративна таблицею;

4. акт огляду та направлення транспортного засобу на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів від 17.07.2022;

5. постанова від 17.07.2022 про визнання автомобіля марки «Kia Sorento», державний номерний знак НОМЕР_1 , речовим доказом та ухвала слідчого судді від 27.07.2022 про накладення на автомобіль арешт;

6. судова автотехнічна експертиза (висновок експерта від 27.07.2022 № СЕ-19/111-22/28084-ІТ) технічного стану автомобіля марки «Kia Sorento», державний номерний знак НОМЕР_1 . З висновків якої вбачається на момент огляду автомобіля несправності гальмівної системи, системи рульового керування, ходової частини та виявлені несправності виникли в процесі ДТП;

7. доручення старшого слідчого на ім`я начальника управління патрульної поліції у м. Києві ДПП щодо проведення освідування ОСОБА_4 із застосуванням приладу «Drager Alkotest» із роздрукованим результатом тесту;

8. висновок судово-медичної ексертизи трупа ОСОБА_12 (висновок експерта від 12.08.2022 № 021-2179-2022);

9. судово-медичне дослідження крові трупа ОСОБА_12 (висновок експертного дослідження від 21.07.2022 № 051-1091-2022);

10. протокол огляду речей і документів від 18.07.2022;

11. постанова від 18.07.2022 про визнання речовим доказом оптичного носія із відеозаписом події ДТП, що відбулась 16.07.2022;

12. протокол огляду речей і документів від 20.07.2022;

13. постанова від 20.07.2022 про визнання речовим доказом оптичного носія із відеозаписом з камер відеоспостереження міста Києва «Безпечне місто» щодо події ДТП, що відбулась 16.07.2022;

14. судова фототехнічна експертиза (висновок експерта від 19.08.2022 № СЕ-19/111-22/29049-ФП). З висновків якої вбачається, що середня швидкість руху автомобіля марки «Kia Sorento», державний номерний знак НОМЕР_1 , до наїзду на конструкцію блокпосту, після проїзду під надземним пішохідним переходом, становила 81,299 км/год ± 1,626 км/год. виходячи з даних відповідного відеофайлу з моменту візуально-видимого освітлення конструкції блокпосту світлом фар автомобіля, що рухався в середній смузі, до моменту наїзду автомобілем на конструкцію блокпосту проходить від 7,8 с до 7,88 с.

15. протокол огляду речей і документів від 03.08.2022;

16. постанова від 03.08.2022 про визнання речовим доказом оптичного носія із електронними файлами фотознімків;

17. судово-медична експертиза (висновок експерта від 12.09.2022 № 042-1052-2022). З висновків якої вбачається, що із дослідженої медичної документації є вичерпні підстави стверджувати, що під час подій 16.07.2022 у ОСОБА_11 клінічними лікарями не було зафіксовано наявності та розвитку небезпечно-загрозливих для життя явищ. Під час первинно відомого звернення за медичною допомогою 16.07.2022 о 23617 (під час огляду лікарем(-ями) швидкої медичної допомоги), з урахуванням даних, отриманих під час послідуючого проведення інструментальних досліджень, оперативного втручання, є підстави стверджувати, що у ОСОБА_11 клінічними лікарями були виявлені такі тілесні ушкодження: а) закрита травма лівого стегна: перелом верхньої третини діафізу лівої стегнової кістки (і зміщенням уламків); б) садно (без опису морфології, 6*4 см у лобній ділянці; в) рана (визначена клінічними лікарями як забійна, без опису морфології, довжиною до 3 см у ділянці підборіддя. Виходячи з того, що у звичайному клінічному перебігу, відновлення порушеної анатомічної цілісності травмованої трубчастої кістки (байдуже, чи блуо проведено оперативне втручання чи було обрано консервативну тактику лікування) та початок відновлення порушеної функції травмованої ділянки (по місцю утворення виявленого перелому, враховуючи функціональне навантаження травмованої ділянки лівого стегна) у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк понад 21 добу. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я як загальновизначеного судово-медичного критерію визначення ступеня тяжкості, а тому є підстави виявлене тілесне ушкодження, вказане у пункті «а», віднести до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості. Інші тілесні ушкодження, вказані у пунктах «б» та «в», відносяться до тілесного ушкодження легкого ступеня тяжкості.

18. судово-медична експертиза (висновок експерта від 01.09.2022 № 042-889-2022). З висновків якої вбачається, що у ОСОБА_4 на час звернення за медичною допомогою 16.07.2022 о 22:56 у нього виявлені тілесні ушкодження: а) садна обличчя та грудної клітки; б) відкрита травма лівого колінного суглобу - уламковий перелом надколінника зі зміщенням уламків, забійна рана передньої поверхні. Тілесне ушкодження, вказане у пункті «б» відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу. Тілесне ушкодження, вказане у пункті «а» відноситься до тілесного ушкодження лекого ступеня тяжкості;

19. судово-медична експертиза (токсикологічна) біологічного зразка (крові) ОСОБА_4 (висновок експерта від 05.08.2022 № 052-27-2022), з висновків якої вбачається, що у результаті судово-медичної експертизи (токсикологічної) об`єкту, а саме: крові від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не знайдено: метиловий та етиловий спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери;

20. протокол огляду речей і документів від 10.08.2022, а саме оптичного носія із відеозаписом з бодікамер псівробітників УПП у м. Києві ДПП, із ілюстративною таблицею;

21. постанова про визнання речвим доказом від 10.08.2022 оптичного носія із відеозаписом з бодікамер працівників поліції, із долученим оптичним носієм;

22. судова автотехнічна експертиза (висновок експерта від 09.09.2022 № СЕ-19/111-22/35046-ІТ), з якої вбачається, що у цій дорожній ситуації. З технічної точки зору, водій автомобіля марки «Kia Sorento», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 повинен був керуватися вимогами пунктів: 12.2; 12.3; 12.9(б) Правил дорожнього руху. У цій дорожній ситуації водій автомобіля ОСОБА_4 з моменту появи перешкоди в зоні видимості водія ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути наїзду на нерухому перешкоду шляхом застосування екстреного гальмування. У цій дорожній митуації в діях водія ОСОБА_4 експертом, з технічної точки зору, невідповідностей вимогам пункту 12.2 Правил дорожнього руху не вбачається, а вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху, та невідовідності вимогам пункту 12.9(б) Правил дорожнього руху, які не знаходяться у причинному зв`язку з виникненням цієї дорожньо-транспортної пригоди. Причиною виникнення цієї дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідність дій водія ОСОБА_4 вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху;

23. копія паспорта ОСОБА_4 , посвідчення водія, вимога щодо притягнення до відповідальності, довідка про неперебування під наглядом лікарів нарколога чи психіатра, позитивна характеристика за місцем служби.

Вказані докази були оголошені прокурором під час судового розгляду та досліджені судом.

Під час їх дослідження ні обвинувачений, ні його захисник не висловили будь-яких зауважень щодо неналежності або недопустимості цих доказів, окрім документів щодо освідування обвинуваченого працівниками поліції в закладі охорони здоров`я.

3.2 Допити обвинуваченого, потерпілого, свідків сторони обвинувачення та сторони захисту

3.2.1 Допит свідка сторони обвинувачення ОСОБА_13 .

Свідок працює інспектором патрульної інспекції, дату, коли відбулась подія не пам`ятає, було влітку, знаходилась на патрулюванні у Дніпровському районі, приблизно о 12-ій годині ночі надійшло повідомлення на планшет про ДТП з потерпілими, на блокпосту. Потім з`ясувалось, що це вулиця Дарницького району, але виклик вони отримали, тому мали їхати. У той момент, коли прибули на місце, то там вже були швидкі медичні допомоги та учасники ДТП вже перебували в них. Вона зрозуміла, що постраждалими були батько та мати, вона брала дані у потерпілих, які перебували у швидких, надалі вже приїхала Дарницька поліція та їм вона передала всі дані, все було записано на камеру. Також додала, що в екіпажі було дві людини, зі слів свідків та водія знає, що обвинувачений був за кермом. Потерпілим надавали медичну допомогу, які були пошкодження на обвинуваченому на пам`ятає, але машина була сильно розбита, й водій тоді лише сильно хотів дізнатися що з його батьками. Вона тоді збирала дані осіб, хтось говорив, що водій вживав алкоголь, але хто саме питав й говорив, то вона не пам`ятає. Водій наче говорив, що вжив невелику кількість алкоголю, але точно про це стверджувати не може. Дані водія були встановлені, інших потерпілих також, мати була в швидкій. Перебували там приблизно півгодини й запросили одразу інший екіпаж. Знає, що надалі проводили огляд водія на стан сп`яніння, але де проводили і хто саме проводив, то цього не знає. Вони як працівники поліції можуть проводити огляд за допомогою приладу «Драгер», але у них тоді його не було. Вона бачила ознаки сп`яніння, такі як почервоніння, запах, поведінка, що не відповідає обстановці, але вона не лікар.

3.2.2 Допит свідка сторони обвинувачення ОСОБА_14 .

Свідок працює фельдшером швидкої медичної допомоги. У день ДТП надійшов виклик, коли приїхали на місце, то дві швидкі вже були там, це було приблизно 11 година вечора, дату не пам`ятає. Інші швидкі займалися вже потерпілими, батьком та матір`ю, а їм дали водія автомобіля. Водій стояв на колінах, справа від автомобіля, казав, що з ним все добре, просив про допомогу для його батьків. Його автомобіль в`їхав у блокпост. Від отримання виклику до прибуття на місце ДТП минуло не більше 15 хвилин. Поліція також прибула на місце. Вони його просили зайти в автомобіль швидкої, але він не хотів, казав, що все добре, просив за батьків. Надалі пройшовши в автомобіль, вони почали його оглядати, здається у нього була травма коліна і трохи було чутно запах алкоголю. Спитала у нього за запах, він відповів, що їдуть з хрестин, що він вживав бренді. Надалі вони його госпіталізували, весь час він був у свідомості. Бачила в лікарні двох військових, вони довго були з ним в лікарні, оскільки спочатку їм сказали завезти його у травмпункт, але оскільки це кримінал, то він мав залишитись у стаціонарі. Вони тоді з ним пробули в лікарні біля півгодини, поки його прийняли лікарі. До самої лікарні з місця ДТП дісталися хвилин за 5. Обвинувачений спочатку лежав на ношах в приміщенні травматології. Надалі вони його залишили в лікарні й дізнались що з батьками. Також додала, що в лікарні з обвинуваченим провели приблизно півгодини, бо його не приймали, дзвонили тоді своїм і питали як оформити пацієнта чи лікарю приймального відділення чи лікарю травматології.

3.2.3 Допит свідка сторони обвинувачення ОСОБА_15 .

У день події у нього була нічна зміна. 17.07.2022, о 1-ій годині ночі зателефонував слідчий й повідомив про ДТП у Дарницькому районі, в якому автомобіль в`їхав у блокпост та були госпіталізовані потерпілі. Це їх район патрулювання й було доручення слідчого, який просив туди приїхати й перевірити водія на стан алкогольного сп`яніння, оскільки свідки чули від нього запах. Вони приїхали до лікарні, їх провели працівники, спитали у водія чи вживав він алкоголь та запропонували пройти огляд за допомогою приладу «Драгер». Надалі провели огляд на стан сп`яніння, результат був позитивний, передали матеріали слідчому. Також додав, що проводили огляд десь о 3-ій годині ночі, водій повністю назвав свої дані, він нічого не розповідав, але надав пояснення у письмовому вигляді. Відеофіксація проводилась від моменту як вони зайшли в лікарню за допомогою бодікамер. Результат сп`яніння показав 1,47‰. Підпис під результатом поставив, не відмовлявся. Проводили огляд за допомогою алкотестора 6820, він є сертифікованим, отримали його перед початком зміни під підпис. Перевіряли мундштук, чи він запакований, робимо контрольний забір повітря, щоб людина впевнилася, що відсутній алкоголь в приладі або мундштуку, потім проводиться огляд. Проводили огляд не на місці події, тому що діяли за дорученням слідчого, наказами це не заборонено.

3.2.4 Допит свідка сторони обвинувачення ОСОБА_16 .

Свідок працює інспектором патрульної поліції. У день події, біля 19-тої години, він заступив на нічне чергування з напарником ОСОБА_15 та близько 23-ї години на планшет надійшло повідомлення, що у Дарницькому районі відбулась ДТП. Приблизно о 1-ій годині ночі їм було доведено інформацію, що у результаті цієї ДТП є 2 потерпілих, водій також є потерпілим, які були доставлені до Київської міської лікарні, і було повідомлено про ознаки алкогольного сп`яніння у водія. О 02:45 вони прибули за вказаною адресою за дорученням слідчого та для того, щоб перевірити інформацію від лікаря. Після того вони піднялися на 9 поверх лікарні, їх провели до палати, де перебував водій. Вони побачили водія, який лежав на одній з кушеток. Його напарник ОСОБА_15 запитав у водія чи вживав він сьогодні алкогольні напої. Після чого водій відповів - так. Все знімалось безперервно на бодікамеру. Далі напарник дістав прилад «Драгер» і повідомив, що зараз буде проводити тест на визначення стану алкогольного сп`яніння й дістав трубку, герметично запаковану, приєднав до приладу «Драгер» і зробив контрольний замір повітря, й прилад показав, що алкоголю немає. Надалі у присутності двох свідків було проведено тест на стан алкогольного сп`яніння приладом «Драгер», результат тесту був 1,47‰. Водія запитали чи може він надати пояснення, йому були надані аркуші, пояснення надав у письмовому вигляді. Надалі матеріали були надані слідчому. Після чого поїхали далі працювати. Також додав, що пам`ятає прізвище ОСОБА_17 , спочатку він не дуже хотів проходити тестування, після чого подумавши надав добровільну згоду на його проходження. На результатах тесту, а саме чеку «Драгер» обвинувачений поставив підпис і його напарник розписався. Огляд проводився приблизно о 3-ій годині ночі. Він безпосередньо свідком події не був, спирався на повідомлення, яке надійшло на службовий планшет, подія трапилась о 23-ій годині. Він безпосередньо проведення огляду не здійснював, вів відеозапис на нагрудну камеру. Пошкодження у водія бачив, але мінімальні, подряпини на обличчі і руках. Огляд був о 3-ій годині ночі, а про те, коли саме водій вживав алкогольні напої їм невідомо. У повідомленні, що вони отримали на планшет, було про повідомлення лікаря, що водій був доправлений до лікарні та при огляді знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння. Відчував запах алкоголю, коли був поруч з водієм. Обвинувачений тоді погодився з результатом в 1,47‰, поставив свій підпис.

3.2.5 Допит свідка сторони обвинувачення ОСОБА_18 .

Свідок є військовослужбовцем, у момент ДТП ніс службу на блокпосту. Автомобіль врізався у блокпост, про що повідомили старшого, викликали швидку медичну допомогу, водночас зупинялись й інші автомобілі, виходили люди й почали надавати допомогу. Він тодій чекав на швидку. Також додав, що не пам`ятає точний час ДТП, до початку комендантської години, тоді вона починалась о 23:00, подія відбулась приблизно о 22:50. У момент ДТП старший солдат знаходився так само як і він на блокпосту, що на вулиці Березняківська. Автомобіль, що врізався у блокпост був темного кольору - чорного чи синього. Одразу після зіткнення він підійшов до автомобіля, пасажирів не бачив й викликав старшого й швидку. За блокпостом вже зупинились автомобілі й підбігли люди надавати допомогу. Відкрили двері автомобіля і побачили пасажира, водій кричав, питав як його батьки. Допомогу надавали не водію, а пасажирам. Приїхали швидкі, три чи чотири, водій відмовлявся від госпіталізації, просив за батьків. З самим водієм він не спілкувався, але зі слів від поліцейського чув про те, що водій наче був у стані сп`яніння. Після ДТП він перекрив дорогу. Чи він відкрив двері автомобіля чи присутні люди не пам`ятає. Від воді знаходився на відстані півтора - два метра, не може сказати, що водій був у стані сп`яніння, запах не відчував, водій був у шоковому стані через саму дорожньо-транспортну пригоду, але думає, що він не перебував у стані сп`яніння.

3.2.6 Допит свідка сторони обвинувачення ОСОБА_19 .

Свідок є військовослужбовцем, який ніс службу у день події на блокпосту. Дорожньо-транспортна пригода відбулась о 22:45, на блокпосту тоді був він і молодший сержант, який знаходився всередині, він якраз був на вулиці, буквально відійшов на невелику відстань і автомобіль в`їхав у блокпост. Одразу після цього удару зупинилися інші автомобілі, коли відкрили пасажирські двері, то він побачив водія та пасажира, тоді ж підходив чоловік, який представився лікарем. Також в автомобілі побачили жінку, було прийнято рішення дістати з автомобіля пасажира, так як він лежав на жінці. Далі вони дістали пасажира і поклали його біля автомобіля, поклали йому якусь подушку, було багато людей, викликали швидку медичну допомогу. У той час, коли вже приїхали швидкі і він був біля пасажира, то побачив водія, який підповз на пасажирську сторону, їх передали швидким. Рація була у іншого віськовослужбовця, ОСОБА_18 , останній і доповів за цю пригоду та викликав швидку, люди, які там перебували також викликали швидку. З водієм він особисто не спілкувався, як передали пасажира швидкій, то пішли розташовувати «їжаки». Інші військові якісь приїжджали на блокпост, можливо якесь керівнитцво, приїжджали, коли вже була комендантська година, питали, що сталось, але він особисто з ними не спілкувався, вони спілкувались зі старшим на блокпосту. З водієм не спілкувався, лише поклав його на ноші. Також додав, що від водія запаху алкоголю не чув, хоча перебував від нього на невеликій відстані, допомагав також діставати з автомобіля пасажира, лише відчував сильний запах гальмівної рідини після ДТП. Потім бачив, що до водія підійшли поліцейські та медики.

3.2.7 Допит свідка сторони обвинувачення ОСОБА_20 .

Свідок працює на посаді лікаря-хірурга. В середині липня минулого року, коли він був на чергуванні, то швидка привезла ОСОБА_4 , він тоді був саме у приймальному відділенні. Окрім цього пацієнта, також бачив, що перевели його сім`ю. ОСОБА_4 був збуджений, коли він був внизу, то його оглядав лікар-травматолог, робили рентгени. Він тоді був черговим лікарем у відділенні й вночі ОСОБА_4 привезли з приймального відділення у палату, там він з ним ще раз бачився, питав його дані і оглядав. Доставили пацієнта вночі 16 липня 2022 року, у них така система, що лікар перебуває один на прийомі, потім може покликати на допомогу інших лікарів. Він тоді вночі теж брав участь в огляді пацієнтів. Тоді, коли доставили ОСОБА_4 , то його огляд він проводив, потім проводив огляд і в палаті наверху. Бачив людей у військовій формі, один з них сказав, що він командир ОСОБА_4 . Військовий підходив до нього приблизно о 22:30 питав за стан ОСОБА_4 , він не бачив як вони спілкувалися між собою. Пляшки він тоді не бачив, бачив планшетку з документами чи папку 30 на 40 см темного кольору. У ОСОБА_4 тоді був перелом надколінника, забої голови, тулуба і кінцівок, запаху алкоголю він від нього не чув, але пацієнт був збуджений, багато говорив, на фізичних тонах були імпульсивні рухи. Кров у моїй присутності не здавав, але коли пацієнти поступають, то у них автоматично одразу беруть аналіз крові у приймальному відділенні. У приймальному відділенні був хвилин 30, у них кров бере медсестра, лікар призначає, чи брала медсестра кров чи ні, він не може знати. Він, коли піднявся у відділення, то чекали пацієнти, огляд проводився ним з 10 вечора до півдругої ночі. Всі входи вночі заяиняються, окрім приймального відділення, а взагалі виходів в лікарні багато. Як такого внутрішнього двору немає. Запаху алкоголю від ОСОБА_4 він не відчував. Лікування не проводив, лише огляд. Обвинувачений з такими травмами сам пересуватися навряд міг, бо з переломом надколінника в теорії можна, але це був би сильний біль, він тоді був на каталці, його возили по приймальному відділенню. Від обвинуваченого при огляді він перебував на відстані метр-півтора.

3.2.8 Допит свідка сторони обвинувачення ОСОБА_21 .

Свідок є військовослужбовцем, з обвинуваченим знайомий давно, бо останній з початком повномасштабного вторгнення просився до них у підрозділ, допомагав їм, 15 березня написав лист й він був мобілізований. Десь в середині липня він перебував не на добовому чергуванні, був відповідальним й отримав дзвінок від ОСОБА_4 , що він потрапив у ДТП. На що він тоді взяв офіцера й вони разом поїхали на місце події, там вони побачили розбитий автомобіль марки «Kia Sorenta», який в`їхав у блокпост. Тоді, окрім Національної гвардії України, яка чергувала на блокпосту, більше нікого не виявили, у них попитали, вони нічого конкретного не відповіли, дізнались, що ОСОБА_4 госпіталізували. Прибули у шпиталь приблизно опівночі, знайшов лікаря, яка керувала всім процесом та повідомила, що ОСОБА_4 живий, серйозних травм немає, але у тому ДТП загинула його мати і лікар спитала у нього чи зможе він це повідомити чи лікарям це робити. Він прийняв рішення зробити це самостійно. Десь до години часу він перебував у приймальному відділенні, він декілька разів питав медсестру чи може він вивезти ОСОБА_4 на перекур, щоб повідомити йому про матір, вона відповідала, що скоро. Надалі приблизно о 1-ій годині ночі медсестра вивела його у коридор, повідомила, що ми можемо вийти перекурити. Він тоді його вивів через боковий вхід й водночас попросив лейтенанта Піддубного, щоб він приніс йому пляшку горілки. Надалі він повідомив новину ОСОБА_4 щодо матері й запропонував останньому розпити з ним пляшку горілки, потім ще десь 5-10 хвилин розмовляли і ОСОБА_4 вирубився. Він тоді переговорив ще з медсестрами й повернувся у розташування військової частини. Він також всю цю інформацію надавав слідчому. Також додав, що ОСОБА_4 йому телефонував безпосередньо після ДТП о 23:30, повідомив, що потрапив у ДТП, сказав, що в`їхав у блокпост неподалік Дарницького мосту. На момент ДТП він проходив військову службу, але перебував у відпустці за сімейними обставинами. Він з ним знайомий біля 5 років. На місце ДТП приїхав приблизно опівночі, бачив військовослужбовців Національної гвардії України, які сказали, що ОСОБА_4 забрали у БСП, на місці ДТП був не більше 5 хвилин. Через 10 хвилин вже був у лікарні, поспілкувався одразу з лікарями, вони ввели його у курс справ, повідомив ОСОБА_4 щодо його матері, розпивали горілку приблизно до 1-ї години ночі. Можливо за десь хвилин до 1-ї ночі він вже вийшов з лікарні, лікарі його бачили звісно. Пляшка горілки була 0,5 чи 0,7, випили її порівну. Після ОСОБА_4 завели у палату, він його не заводив. До лікарні, наскільки йому відомо, три входи - у приймальне відділення, де зупиняються швидкі, від центрального входу наліво, то там приймальне відділення, далі там йде коридор й в кінці коридору ліфти, і там є вихід у внутрішній двір. Нас там бачив Піддубний, якому я телефонував, щоб він приніс нам пляшку горілки. ОСОБА_4 тоді йому повідомляв, що не побачив блокпост, їхав тоді з дому, завозив батьків додому, розвертався і не побачив блокпост і в`їхав у нього. У ОСОБА_4 була розбита голова, він особисто не бачив, але наче була проблема з ногами, коли ми його перекладали, то були болісні відчуття. Він його віз з приймального відділення в палату разом з медсестрою. Він йому тоді повідомляв, що його оглядали, брали кров і тільки після цього переведуть в палату. Надалі йому лікарі повідомили, що його можна везти в палату і він зрозумів, що огляд завершено. Все не пам`ятає, точно казали, що возили його на рентген. Тоді там була муніципальна варта, службовці, але не поліція. Пляшку горілки допили повністю. Приблизно півгодини він був у приймальному відділенні - у проміжок від без 15 хв перша до 1-ї години. З приймального відділення його вивезли у коридор, який веде до ліфтів, там він його вивіз через вхід у двір і туди ж знов повернув, потім його вже повезли у палату. У нього тоді виявили черепномозкову травму, струс, переламане коліно. Операція, як йому пояснили, мала бути пізніше, не у ту ніч. Операція мала бути через день чи два. Він тоді спілкувався безпосередньо лише з медсестрами, про те, що вони випили горілки він не казав лікарям, ОСОБА_4 вів себе адекватно.

3.2.9 Допит свідка сторони захисту ОСОБА_22 .

Свідок є військовослужбовцем, на момент події був офіцером автомобільної служби. Йому відомо, що відбувся наїзд автомобіля на блокпост, де несла службу Національна гвардія України в районі мосту. Знає, що водій потрапив тоді у лікарню, й він дізнався про це зі слів командира, який йому зателефонував. Командир йому сказав, що потрібно виїхати на місце ДТП й вони поїхала на автомобілі командира військової частини, за кермом був він. На місці ДТП побачили автомобіль й була лише Нацгвардія на посту й вони їм повідомили, що ОСОБА_4 забрали в лікарню. Через 5-7 хвилин вони (він та підполковник ОСОБА_21 ) вже були в лікарні, це була приблизно 23-та година вечора. Поблизу лікарні він припаркувався з правої сторони від входу, ОСОБА_21 пішов в лікарню, а він на нього чекав біля авто, чекав хвилин 20-30. Після чого ОСОБА_21 йому зателефонував й сказав повернутись на місце ДТП для вирішення питання, що робити з автомобілем. Він повернувся на місце ДТП, але поліція не дозволила забрати авто й він повернувся знов в лікарню, вже напевно о 24-ій годині. Надалі він знов запаркувався на тому самому місці й зателефонував ОСОБА_21 й повідомив інформацію про автомобіль ОСОБА_4 , йому сказали стояти і чекати. Після чого хвилин через 15-20 зателефонував ОСОБА_21 і попросив забрати з багажника пляшку і принести йому. Він знайшов у багажику пляшку горілки, об`єм та марку не пам`ятає, прозора пляшка, в багажнику були якісь речі й ящики, напевно забрав пляшку з ящика. Він цю пляшку поніс ОСОБА_21 до входу, з іншого боку, поряд з ним лежав на каталці ОСОБА_4 . Підійшов до них, віддав пляшку і повернувся до машини, коли підходив, то бачив, що у ОСОБА_4 було побите обличчя, голова розбита, на обличчі були синці, був наче перев`язаний - в яких місцях не пам`ятає, нібито була нога загіпсована. Від ОСОБА_4 знаходився на відстані витягнутої руки, питав у нього як його справи, він відповів, що так, не дуже. Він не експерт, але вважає, що ОСОБА_4 не був тоді випившим, запаху алкоголю він від нього не відчував, інших ознак не бачив. Через 15-20 хвилин командир повернувся в автомобіль, або пізніше, важко наразі визначити часові рамки, але не більше години його не було, після того як він відніс пляшку. Командир повернувся в автомобіль з перегаром, якого до того не було, це вже була 1-а година ночі, відвіз командира додому, залишив автомобіль, а колеги завезли його додому відпочивати. Командир сказав, коли вже повертались з лікарні, що загинула в ДТП мати ОСОБА_4 , а батько перебуває у тяжкому стані. Також додав, що вперше прибули з командиром у лікарні о половині 12-ї ночі, він в саму лікарню не заходив, заходив лише в фойє, як заїжджати в лікарню, то це по лівій строні вхід в будівлю, до цього входу й підносив пляшку.

3.2.10 Допит потерпілого ОСОБА_11 .

Потерпілий є батьком обвинуваченого та на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від надання показань.

3.2.11 Допит обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обвинувачений надав суду показання про те, що у день події, 16 липня 2022 року, до нього приїхали батьки, була вечеря, вживали бренді і бавились з дитиною, а потім попросили відвезти їх додому за адресою - АДРЕСА_3 . У той момент, коли розвертався на повороті до Дарницького мосту, то він потрапив у ДТП, врізавшись у блокпост. Після чого його евакуювали, возили по корідорах лікарні, брали аналізи, робили знімки. Надалі з`явився командир з приводу цієї ситуації, вони спілкувались, потім командир вивіз його на вулицю і сказав про те, що загинула мати, потім його повезли у палату. Також додав, що у момент аварії він керував автомобілем, батько був на пасажирському сидінні поряд з ним, мати позаду, швидкість руху була приблизно 70-80 км/год. на тому місці, де сталась аварія, коли розвертаєшся треба пропустити транспорт, а потім трішки набрати швидкість, щоб потрапити у ряд. Причиною ДТП стала його неуважність, бо відволікся на магнітну кліпсу, оскільки впав телефон, а коли побачив блокпост, то вже не встиг зреагувати. Водійський стаж 4 роки та був стаж на службі. Погодні умови були нормальні, видимість була не дуже, бо вже було темно, перед мостом було погане освітення. За станом свого автомобіля він слідкує, бо у нього мала дитина також, що там знаходився блокпост він знав. У той момент, коли побачив блокпост йому важко оцінити яка то була відстань, намагався уникнути ДТП, різко викрутив кермо вправо і загальмував, не вистачило буквально 30-40 см, щоб уникнути зіткнення. Після ДТП він спілкувався зі своїм командиром, Піддубним, своїм батьком. На місці ДТП не пам`ятає з ким спілкувався. ДТП відбулось приблизно о 22:50, він почав розуміти, що відбулось, коли його вже привезли в лікарню. У момент ДТП був сильний удар головою, міг втрачати свідомість, розмов на місці ДТП не пам`ятає, з відеозаписів бачив, що він спілкувався. Алкоголь у день ДТП не вживав, лише вже після ДТП із своїм командиром. У лікарні його возили з кабінету до кабінету, його тоді більше цікавило, що з його батьками, підходила медсестра і сказала, що треба взяти кров на аналіз, взяли кров, потім знов вивезли в коридор. Спочатку у нього відібрали кров на аналіз в самій лікарні приблизно через 20 хвилин як привезли до лікарні. Також проходив огляд за допомогою приладу «Драгер», що проводили працівники поліції, але це було вже о 3 чи 4 годині ночі. Він не пам`ятає чи це саме ті були працівники поліції, яких потім він бачив в суді під час їх допиту в якості свідків. Результату аналізу на «Драгер» не пам`ятає. Визнає себе винним повністю, але заперечує, що був у стані алкогольного сп`яніння, його тоді попросили батьки відвезти їх додому, тим більше на наступний день він мав сідати за кермо. Забір крові в лікарні у нього робили до того, як він випив зі своїм командиром, а приладом «Драгер» - вже після. Він вважав, що як учасник ДТП може випити вже після того, як у нього відібрали зразки крові, і командир його вивіз на каталці вже після всіх аналізів та оглядів й запропонував йому покурити та сказав за мати.

ІV. Мотиви суду, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, та кримінально-правова кваліфікацій дій обвинуваченого

4.1 Суд приймає вказані докази на підтвердження встановлених судом обставин, оскільки письмові докази, а саме: протокол огляду дорожньо-транспортної пригоди від 17.07.2022, з якого вбачається вчинення ДТП у темну пору доби при непрацюючому міському освітленні, із долученою до протоколу схеми пригоди та ілюстративної таблиці; постанова про створення групи слідчих, а так само постанова про призначення групи прокурорів на певному етапі як досудового розслідування, так і судового розгляду свідчать про виявлене кримінальне правопорушення та про подальше дотримання вимог процесуального закону як щодо підстав розпочати досудове розслідування, так і дотримання вимог законності щодо його проведення.

З аналогічних підстав суд приймає як належні й допустимі докази, які стосуються встановлення органом досудового розслідування фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, зокрема, це проведена судова автотехнічна експертиза (висновок експерта від 27.07.2022 № СЕ-19/111-22/28084-ІТ) щодо технічного стану автомобіля марки «Kia Sorento», державний номерний знак НОМЕР_1 . З висновків якої вбачається на момент огляду автомобіля несправності гальмівної системи, системи рульового керування, ходової частини та виявлені несправності виникли в процесі ДТП.

Отже, ОСОБА_4 керував у момент вчинення ДТП технічно справним автомобілем.

Щодо встановлених обставин вчиненого правопорушення суд аналогічно приймає як належний й допустимий доказ проведену судову фототехнічну експертизу (висновок експерта від 19.08.2022 № СЕ-19/111-22/29049-ФП), з висновків якої вбачається, що середня швидкість руху автомобіля марки «Kia Sorento», державний номерний знак НОМЕР_1 , до наїзду на конструкцію блокпосту, після проїзду під надземним пішохідним переходом, становила 81,299 км/год ± 1,626 км/год. Виходячи з даних відповідного відеофайлу з моменту візуально-видимого освітлення конструкції блокпосту світлом фар автомобіля, що рухався в середній смузі, до моменту наїзду автомобілем на конструкцію блокпосту проходить від 7,8 с до 7,88 с.

Встановлені обставини щодо недотримання швидкісного режиму підтверджені й показаннями обвинуваченого ОСОБА_4 .

Отже, органом досудового розслідування підставно інкриміновано обвинуваченому ОСОБА_4 порушення підпункту «б» пункту 12.9 Правил дорожнього руху, який говорить про те, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Щодо доведення вини та встановлення причинного зв`язку важливим є й висновок експерта про дослідження обставин і механізму ДТП, за яким встановлено, що у цій дорожній ситуації, з технічної точки зору, водій ОСОБА_4 мав керуватися вимогами пунктів: 12.2; 12.3; 12.9(б) ПДР. У цій дорожній ситуації водій автомобіля ОСОБА_4 з моменту появи перешкоди в зоні його видимості мав технічну можливість уникнути наїзду на нерухому перешкоду шляхом застосування екстреного гальмування. У цій дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_4 експертом, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.3 ПДР, та невідовідності вимогам пункту 12.9(б) ПДР, які не знаходяться у причинному зв`язку з виникненням цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Причиною виникнення цієї дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідність дій водія ОСОБА_4 вимогам пункту 12.3 ПДР.

Вказаний висновок експерта суд бере до уваги, сторони провадження водночас заперечень щодо його змісту не висловлювали, з підсумками якого погодились.

Отже, органом досудового розслідування підставно інкриміновано обвинуваченому ОСОБА_4 порушення пункту 12.3 ПДР, яким передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він має негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Суд визнає належними й допустимим доказами постанови про призначення експертиз й висновки, які були складені за наслідками їх проведення, що дозволило встановити ступінь тяжкості отриманих потерпілими тілесних ушкоджень внаслідок вчиненого обвинуваченим ДТП, які призвели до смерті пасажирки та отримання тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості іншого пасажира. Водій ОСОБА_4 внаслідок ДТП отримав легкі тілесні ушкодження.

Суд бере до уваги прийняті рішення органу досудового розслідування щодо визнання автомобіля та оптичних носіїв із відеозаписом події й огляду водія речовими доказами, накладення арешту на автомобіль, яким керував ОСОБА_4 , питання про що підлягає вирішенню цим вироком, як і дані про особу обвинуваченого про що далі в частині призначення покарання.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом вимагається, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за висунутим обвинуваченням.

Власне цей термін «стандарт доказування» (standard of proof) позначає рівень ймовірності, до якого обставина повинна бути підтверджена доказами, щоб вважатись дійсною.

Сторона обвинувачення, на яку покладено тягар доведення висунутого обвинувачення, подала суду істотні докази та достатні пояснення стосовно обставин порушення обвинуваченим ОСОБА_4 порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому ОСОБА_11 середньої тяжкості тілесне ушкодження та смерть потерпілої ОСОБА_12 .

Сторона обвинувачення, на яку покладено тягар доведення висунутого обвинувачення, доводила також перед судом, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив це кримінальне рпавопорушення у стані алкогольного сп`яніння, тому його дії органом досудового розслідування були кваліфіковані за ч. 3 ст. 286-1 КК України.

4.2 Разом з тим, суд остаточно визначає кваліфікацію, яка повинна надаватися з правової точки зору фактам у цьому кримінальному провадженні.

4.2.1 Так, з показань працівника поліції ОСОБА_13 , яка прибула на місце ДТП за викликом повідомила, що від когось чула, але не пам`ятвє від кого, що водій вживав алкоголь, у нього особисто вона спостерігала такі ознаки сп`яніння як почервоніння та запах.

З показань фельдшера ОСОБА_14 , яка була у складі бригади швидкої медичної допомоги, яка прибула на місце ДТП, повідомила, що від водія трохи було чутно запах.

З показань військовослужбовців, які несли службу на блокпосту, з яким відбулось зіткнення автомобіля під керуванням ОСОБА_4 надали суду показання про таке.

Так, військовослужбовець ОСОБА_18 повідомив, що він від когось чув, що водій наче у стані алкогольного сп`яніння, але він був поряд з ним, допомогу надавав, втім особисто він запаху від водія не відчував. Водій був у шоковому стані через ДТП, кричав, питав де його батьки.

Військовослужбовець ОСОБА_19 повідомив, що перебував на невеликій відстані від водія, бо клав водія на ноші для швидкої медичної допомоги, але ніякого запаху алкоголю від водія не чув, лише сильний запах гальмівної рідини відчувався поряд.

У той же час судом був допитаний лікар-хірург ОСОБА_20 , який у день події був черговим лікарем приймального відділення, куди був доставлений ОСОБА_4 та два пасажира його автомобіля. Вказаний лікар оглядав обвинуваченого як у приймальному відділенні, так і вже в палаті, куди надалі перевели ОСОБА_23 . Водночас цей свідок суду повідомив, що при огляді водія запаху алкоголю не відчував.

Підсумовуючи щодо цих показань, суд не може вважати встановленим фактом перебування водія у стані сп`яніння посилаючись лише на частину показань свідків, які від когось чули, що водій був у стані сп`яніння, та наче чули запах. При цьому, що інша частина свідків, як ті, що перебували на місці ДТП і надавали допомогу водію, так і свідок, яким є лікар-хірург, який приймав пацієнта ОСОБА_4 заперечив наявність такої обставини як стан сп`яніння.

Водночас у суду немає підстав ставити під сумнів показання, надані двома свідками ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , щодо обставин вживання алкоголю ОСОБА_21 та ОСОБА_4 близько 1-ї години ночі 17.07.2022, коли останньому повідомили про загибель його матері.

4.2.2 Щодо інших доказів.

Так, з висновку судово-медична експертизи (токсикологічна) біологічного зразка (крові) ОСОБА_4 (висновок експерта від 05.08.2022 № 052-27-2022) вбачається, що у результаті судово-медичної експертизи (токсикологічної) об`єкту, а саме: крові від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не знайдено: метиловий та етиловий спирти, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери.

З висновку цієї судово-медичної експертизи вбачається, що об`єкт дослідження, а саме біологічний зразок (кров) у ОСОБА_4 був відібраний медичним працівником Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги (токсична лабораторія) 17 липня 2022 року, о 00 год. 50 хв., що в межах двогодинного строку від події ДТП (арк.к.п. 149, том 1).

У суду немає жодних підстав поставити цей висновок судово-медичної експертизи під сумнів, до того ж відібрання біологічних зразків для подальшого дослідження в межах експертизи не були відібрані з будь-якими порушеннями, а відбулось медичними працівниками швидкої медичної допомоги, куди був доставлений обвинувачений.

Сторони провадження також не висловлювали заперечення щодо цього доказу.

4.2.3 При цьому суду були надані доручення старшого слідчого на ім`я начальника управління патрульної поліції у м. Києві ДПП щодо проведення освідування ОСОБА_4 із застосуванням приладу «Drager Alkotest» із роздрукованим результатом тесту.

Суд погоджується із твердженнями сторони захисту щодо визнання цих доказів недопустими з таких підстав.

Повноваження слідчого закріплені у ч. 2 ст. 40 КПК України. Єдина норма, яка надає право слідчому надавати доручення, закріплена у п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК України, і передбачає, що слідчий уповноважений доручати проведення слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам. Іншої норми, яка б надавала право слідчому доручати будь-які дії (у тому числі слідчі) іншим особам (не оперативним підрозділам, а будь-яким іншим поліцейським) КПК України не передбачає.

Наведене свідчить про те, що доручення слідчий надав не у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом, і огляд ОСОБА_4 працівниками патрульної поліції у приміщенні лікарні на стан алкогольного сп`яніня проведено неуповноваженою особою, тобто незаконно.

Окрім цього, відповідно до пп. 6 та 8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;

2) лікарем закладу охорони здоров`я.

У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Отже, законодавством не передбачено використання спеціального приладу поліцейськими в іншому місці, окрім як на місці зупинки транспортного засобу, тим більше не у приміщенні швидкої медичної допомоги, як у цьому випадку, де особі в обов`язкому порядку був проведений цей огляд.

Необхідним слід звернути увагу й на час проведення цього огляду поліцейськими 17 липня 2022 року о 03 год. 04 хв., що більш ніж через 4 години від моменту ДТП та на відміну від забору крові в лікарні, яке відбулось о 00 год. 50 хв., та після вживання алкоголю із командиром ОСОБА_21 .

Таким чином, суд, дотримуючись вимог ст. 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів (письмових матеріалів, показань свідків та обвинуваченого) - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що винуватість ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження та смерть, є доведеною, але суд встановив відмінні від органу досудового розслідування ознаки об`єктивної сторони, що дає суду підстави зробити інший висновок щодо правильності кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого.

4.3 За наслідками судового розгляду суд вважає доведеним наступне формулювання обвинувачення.

Так, 16 липня 2022 року, приблизно о 22 год. 50 хв., ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Kia Sorento», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вулиці Петра Радзіня у м. Києві, зі сторони Дарницького мосту у напрямку проспекту Петра Григоренка, зі швидкістю 81,299 км/год ± 1,626 км/год, яка значно перевищувала максимально дозволену на цій ділянці дороги 50 км/год.

У салоні вказаного автомобіля на передньому пасажирському сидінні розташовувався ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на задньому пасажирському сидінні ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час руху ОСОБА_4 допустив порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 підпункту «б», 2.9 підпункту «а», 12.3 та 12.9 підпункту «б» Правил дорожнього руху:

- пункт 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- підпункт «б» пункту 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортним засобом у дорозі;

- пункт 12.3: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- підпункт «б» пункту 12.9: водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_4 виявились у тому, що він, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, умисно та зухвало ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, розпочав керування технічно справним автомобілем марки «Kia Sorento», державний номерний знак НОМЕР_1 , у процесі якого, нехтуючи застосуванням безпечних прийомів керування, наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, усвідомлюючи, що своїми односторонніми діями створив умови, в яких позбавлений можливості уважно стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміни, рухаючись по проїзній частині вулиці Петра Радзіня у м. Києві, будучи обізнаним, що максимально дозволена швидкість на даній ділянці складає 50 км/год, свідомо порушуючи швидкісний режим, нехтуючи безпечними прийомами керування, маючи можливість своєчасно виявити попереду, у своїй смузі, нерухому перешкоду у вигляді бетонних блоків і мішків з піском та негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, відволікся від керування транспортним засобом у дорозі, внаслідок чого, при виникненні небезпеки для руху, не вжив негайних заходів для зупинки автомобіля та створюючи загрозу життю і здоров`ю громадян, поблизу будинку № 21А на вул. Березняківській у м. Києві, здійснив наїзд на нерухому перешкоду у вигляді бетонних блоків та мішків з піском.

У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди пасажирам автомобіля марки «Kia Sorento», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були спричинені тілесні ушкодження, з якими госпіталізовано до КНП «КМКЛ ШМД», де ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла під час реанімаційних заходів.

Так, при дослідженні трупа ОСОБА_12 виявлені наступні ушкодження: синець на обличчі, садна на колінних суглобах, рвано-забійна рана лівої гомілки, переломи 8-9 ребер ліворуч, розриви хрящової частини 7-9 ребер справа, крововиливи в легенях, розрив грудної аорти, масивний крововилив в грудну порожнину.

До смерті ОСОБА_12 призвела травма грудної клітини, проявами якої стали множинні переломи ребер, забій легень та розрив грудної аорти. Вказані ушкодження знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням її смерті та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля марки ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми лівого стегна: перелому верхньої третини діафізу лівої стегнової кістки (зі зміщенням уламків), що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості; садно у лобній ділянці, що відноситься до легкого тілесного ушкодження; рана у ділянці підборіддя, що відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У діях водія ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху, які, з технічної точки зору, є причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, під час досудового розслідування в діях водія ОСОБА_4 встановлено порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 підпункту «б», 12.9 підпункту «б» Правил дорожнього руху.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 1.5, 2.3 підпункту «б», 12.3, 12.9 підпункту «б» Правил дорожнього руху знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням цієї дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому ОСОБА_11 середньої тяжкості тілесне ушкодження та смерть потерпілої ОСОБА_12 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Отже, в конкретному випадку мало місце порушення водієм ОСОБА_4 правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть та тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості пасажирів автомобіля, під його керуванням, у зв`язку з чим дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України із призначенням йому покарання у межах санкції цього кримінального закону.

V. Призначення покарання

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: вперше притягується до кримінальної відповідальності, молодого віку, з вищою освітою, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, до повномасштабного вторгнення працював офіційно, надалі добровільно вступив до лав ЗСУ, за час служби отримав підвищення, одружений, має малолітню дитину, характеризується за місцем служби виключно позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає визнання вини, щире каяття. При цьому суд вважає необхідним наголосити на встановленій обставині, яка пом`якшує покарання, - щире каяття, незважаючи на те, що обвинувачений заперечував кваліфікацію своїх дій через обставину перебування його у стані алкогольного сп`яніння, втім вчинення ним ДТП через порушення інших вимог Правил дорожнього руху, визнав повною мірою, надавав суду повні й детальні показання, та його позиція протягом всього судового розгляду була щирою й незмінною.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

З огляду на викладене, суд вважає можливим обрати покарання, передбачене санкцією частини статті, але не в максимальному його розмірі.

Щодо додаткового покарання.

Прокурор у судових дебатах наголошував на призначенні додаткового покарання, проти позбавлення права керувати транспортними засобами висловився потерпілий та захисник.

За санкцією ч. 2 ст. 286 КК України таке додаткове покарання як позбавлення права керувати транспортними засобами передбачено законодавцем не як обов`язкове, а є альтернативним, яке можна призначити, або обійтися без нього.

Втім, суд вирішуючи питання щодо додаткового покарання, зважуючи на ті порушення вимог Правил дорожнього руху, які допусив обвинувачений, його неуважність під час того як керував джерелом підвищеної небезпеки та порушення швидкісного режиму, свідчить про необхідність призначення додаткового покарання.

Водночас суд не вбачає можливим призначати це додаткове покарання на мінімально передбачений законодавцем строк.

Разом з тим, суд, з урахуванням ступеня тяжкості цього кримінального правопорушення, особи ОСОБА_4 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, молодого віку, з вищою освітою, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, до повномасштабного вторгнення працював офіційно, надалі добровільно вступив до лав ЗСУ, за час служби отримав підвищення, одружений, має малолітню дитину, характеризується за місцем служби виключно позитивно, конкретні обставини вчинення ним цього правопорушення та й ті наслідки, що настали у вигляді загибелі та травмування близької людини, що вже є безумовно певною карою для обвинуваченого, наявності всіх вказаних вище обставин, які пом`якшують покарання, та водночас відсутності обставин, які обтяжують покарання, вважає, що застосування положень ст. 75 КК України щодо його звільнення від відбування покарання з випробуванням буде правильними, оскільки останній не є таким, що не зможе виправитися без ізоляції від суспільства, не є небезпечним для суспільства та потребує певного прощення державою без реального відбування покарання.

Суд, приймаючи рішення про застосування положень ст. 75 КК України, зважує й на думку потерпілого, який є його батьком, вибачив, просив не позбавляти останнього волі.

При цьому суд враховує й висновок органу пробації, викладений у досудовій доповіді, про те, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі можливе, оскільки останній має низький рівень небезпеки для суспільства.

VІ. Ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Під час судового розгляду, ухвалою суду від 22 листопада 2022 року клопотання захисника ОСОБА_10 було задоволено та скасований арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27 липня 2022 року, на автомобіль марки «Kia Sorento», 2009 року, фіолетового кольору, номер кузова « НОМЕР_2 », державний номерний знак НОМЕР_1 . Вказаний транспортний засіб переданий власнику ОСОБА_4 на відповідальне зберігання, без права його відчуження та розпорядження до вирішення питання судовим рішенням про речові докази у вказаному кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 під час досудового розслідування був затриманий з 17 липня, та ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 липня 2022 року йому був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із альтернативно передбаченим запобіжним заходом у вигляді застави, у зв`язку з внесенням якої у розмірі 148 860 грн 20 липня 2022 року був звільнений з-під варти. Вказана застава після набрання вироком законної сили підлягає поверненню заставодавцю.

Надалі, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2022 року продовжувався строк дії процесуальних обов`язків обвинуваченого до 12 листопада 2022 року, що вже завершив свою дію.

Під час судового розгляду запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів у провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю три роки.

На підставі ч. 4 ст. 76 КК України командиру військової частини за місцем служби здійснювати нагляд за військовослужбовцем ОСОБА_4 протягом встановленого іспитового строку тривалістю три роки.

У разі звільнення з військової служби до завершення встановленого іспитового строку тривалістю три роки, на підставі пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 виконання наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Під час судового розгляду запобіжний захід не обирався.

Після набрання вироком законної сили, заставу, внесену на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 липня 2022 року, за обвинуваченого ОСОБА_4 у розмірі 148 860 грн, повернути заставодацю.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, здійснені під час досудового розслідування, а саме за проведення:

- судової автотехнічної експертизи (висновок експерта від 27.07.2022 № СЕ-19/111-22/28084-ІТ) технічного стану автомобіля марки «Kia Sorento», державний номерний знак НОМЕР_1 , у розмірі 1 887,80 грн;

- судової фототехнічної експертизи (висновок експерта від 19.08.2022 № СЕ-19/111-22/29049-ФП) у розмірі 3 775,60 грн;

- судово-медичної експертизи (висновок експерта від 12.09.2022 № 042-1052-2022) у розмірі 2 672 грн;

- судово-медичної експертизи (висновок експерта від 01.09.2022 № 042-889-2022) у розмірі 2 672 грн;

- судової автотехнічної експертизи (висновок експерта від 09.09.2022 № СЕ-19/111-22/35046-ІТ) у розмірі 1 887,80 грн.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- автомобіль марки «Kia Sorento», 2009 року, фіолетового кольору, номер кузова « НОМЕР_2 », державний номерний знак НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_4 , залишити останньому як власнику за належністю;

- оптичний носій із відеозаписом з камер відеоспостереження міста Києва «Безпечне місто» щодо події ДТП, що відбулась 16.07.2022; оптичний носій із електронними файлами фотознімків; оптичного носія із відеозаписом з бодікамер працівників поліції, зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1