Справа № 761/3890/20 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/248/2023 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 01 липня 2022 року, яким:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,-

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як встановлено судом першої інстанції, 22 вересня 2019 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_6 перебували в дворі будинку АДРЕСА_2, де вживали спиртні напої та звернули свою увагу на ділянку місцевості, на якій проводяться ремонті роботи по заміні тепломережі та на земельній ділянці лежали металеві балки 24 ІРЕ, що належать ТОВ «ВЛД Груп».

Помітивши металеві балки 24 ІРЕ, що належать ТОВ «ВЛД Груп», у ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а саме металевої балки 24 ІРЕ, що належить ТОВ «ВЛД Груп».

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 , узявши візок, 22 вересня 2019 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, разом з ОСОБА_6 підійшли до ділянки місцевості, розташованої в дворі будинку АДРЕСА_2, на якій проводяться ремонтні роботи по заміні тепломережі. Після чого, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю робітників на місці проведення ремонтних робіт, та тим, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, вирішили таємно викрасти металеву балку 24 ІРЕ, що належить ТОВ «ВЛД Груп».

Продовжуючи реалізацію своїх злочинних дій, направлених на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а саме металевої балки 24 ІРЕ, вартістю 2486 гривень 46 копійок, що належить ТОВ «ВЛД Груп», діючи згідно розподілених ролей, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 , 22 вересня 2019 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_2, погрузили один кінець металевої балки на візок та разом із вказаною металевою балкою покинули місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, 22 вересня 2019, приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_11 та ОСОБА_6 перебували в дворі будинку АДРЕСА_2, де звернули свою увагу на ділянку місцевості, на якій проводяться ремонті роботи по заміні тепломережі та на земельній ділянці зберігаються металеві балки 24 ІРЕ, що належать ТОВ «ВЛД Груп».

Помітивши металеві балки 24 ІРЕ, що належать ТОВ «ВЛД Груп», у ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а саме металевої балки 24 ІРЕ, що належить ТОВ «ВЛД Груп».

З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на таємне повторне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , 22 вересня 2019 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_4 , погрузили один кінець металевої балки на візок та разом із вказаною металевою балкою намагалися покинути місце вчинення кримінального правопорушення, однак з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, так як були поміченими мешканцем будинку.

Всього ОСОБА_6 намагався таємно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «ЛТД Груп» на загальну суму 2 486 гривень 46 копійок.

Окрім цього, 22 вересня 2019 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_6 перебували в дворі будинку АДРЕСА_2, де вживали спиртні напої та звернули свою увагу на ділянку місцевості, на якій проводяться ремонті роботи по заміні тепломережі та на земельній ділянці лежали металеві балки 24 ІРЕ, що належать ТОВ «ВЛД Груп».

Помітивши металеві балки 24 ІРЕ, що належать ТОВ «ВЛД Груп», у ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а саме металевої балки 24 ІРЕ, що належить ТОВ «ВЛД Груп».

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 , узявши візок, 22 вересня 2019 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, разом з ОСОБА_6 підійшли до ділянки місцевості, розташованої в дворі будинку АДРЕСА_2, на якій проводяться ремонтні роботи по заміні тепломережі. Після чого, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю робітників на місці проведення ремонтних робіт, та тим, що за їх діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, вирішили таємно викрасти металеву балку 24 ІРЕ, що належить ТОВ «ВЛД Груп».

Продовжуючи реалізацію своїх злочинних дій, направлених на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а саме металевої балки 24 ІРЕ, вартістю 2486 гривень 46 копійок, що належить ТОВ «ВЛД Груп», діючи згідно розподілених ролей, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 , 22 вересня 2019 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_2, погрузили один кінець металевої балки на візок та разом із вказаною металевою балкою покинули місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім того, 22 вересня 2019, приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_11 та ОСОБА_6 перебували в дворі будинку АДРЕСА_2, де звернули свою увагу на ділянку місцевості, на якій проводяться ремонті роботи по заміні тепломережі та на земельній ділянці зберігаються металеві балки 24 ІРЕ, що належать ТОВ «ВЛД Груп».

Помітивши металеві балки 24 ІРЕ, що належать ТОВ «ВЛД Груп», у ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а саме металевої балки 24 ІРЕ, що належить ТОВ «ВЛД Груп».

З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на таємне повторне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , 22 вересня 2019 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_4 , погрузили один кінець металевої балки на візок та разом із вказаною металевою балкою намагалися покинути місце вчинення кримінального правопорушення, однак з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, так як були поміченими мешканцем будинку.

Всього ОСОБА_7 намагався таємно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «ЛТД Груп» на загальну суму 2 486 гривень 46 копійок.

Також, 22 вересня 2019, приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_11 та ОСОБА_6 перебували в дворі будинку АДРЕСА_2, де звернули свою увагу на ділянку місцевості, на якій проводяться ремонті роботи по заміні тепломережі та на земельній ділянці зберігаються металеві балки 24 ІРЕ, що належать ТОВ «ВЛД Груп».

Помітивши металеві балки 24 ІРЕ, що належать ТОВ «ВЛД Груп», у ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а саме металевої балки 24 ІРЕ, що належить ТОВ «ВЛД Груп».

З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на таємне повторне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , 22 вересня 2019 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_4 , погрузили один кінець металевої балки на візок та разом із вказаною металевою балкою намагалися покинути місце вчинення кримінального правопорушення, однак з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, так як були поміченими мешканцем будинку.

Всього ОСОБА_11 намагався таємно, повторно, за попередньою змовою групою осіб, викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «ЛТД Груп» на загальну суму 2 486 гривень 46 копійок.

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 01 липня 2022 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі. ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі.На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.На підставі статті 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 1 рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Згідно ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі. ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 1 рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Згідно ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_11 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 1 рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Згідно ст. 76 КК України покладено ОСОБА_11 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирішено питання речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особам обвинувачених, внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 185 КК України - у виді 1 року 6 місяців обмеження волі, за ч.3 ст. 15. ч.2 ст. 185 КК України - у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 1 року 6 місяців обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 1 рік не вчинить нового кримінального правопорушення і викопає покладені на нього обов`язки. Згідно ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

ОСОБА_7 призначити покарання за ч.2 ст. 185 КК України - у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, за ч.3 ст. 15. ч.2 ст. 185 КК України - у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 1 рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

ОСОБА_11 призначити покарання за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 1 рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Згідно ст.76 КК України покласти на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, з даним вироком не погоджується у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність (ст. 61 КК України) в частині призначення покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , в частині покладення судом обов`язків на обвинувачених (ст. 76 КК України) та невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особам обвинувачених, внаслідок м`якості.

Звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується, зокрема, до осіб, що досягли пенсійного віку. З анкетних даних ОСОБА_7 , останній народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тобто, на момент внесення апеляційної скарги досяг 60 років. Аналогічна ситуація із ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таким чином, суд, проігнорувавши норми матеріального права, помилково і незаконно призначив останнім покарання у виді обмеження волі.

Прокурор вважає, що з додержанням вимог ст. 65 КК України, доцільним буде призначити обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_11 альтернативний вид покарання, передбачений санкціями інкримінованих статей - позбавлення волі на той же строк, із подальшим застосуванням положень ст. 75 КК України. При цьому, покарання у виді позбавлення волі є більш суворим, аніж обмеження волі, але єдиним можливим в даному випадку. З урахуванням конкретних обставин вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, саме покарання у виді позбавлення волі в змозі забезпечити попередження нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченими, так і іншими особами.

Крім того, суд першої інстанції неправильно застосував до обвинувачених ст. 76 КК України, яка підлягала обов`язковому застосуванню. Відповідно до оскаржуваного вироку ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 серед іншого, зобов`язано повідомляти уповноваженому органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зауважує, що таке рішення не можна вважати законним та обґрунтованим, оскільки воно не містить однозначної та зрозумілої вказівки про покладений на обвинувачених обов`язок та порядок його виконання. Згідно з вироком, обвинувачені на власний розсуд мають вирішувати про які саме істотні зміни в організації власного життя належить інформувати уповноважений орган, чи то про зміну місця роботи, чи про зміну місця навчання. Місцевий суд помилково не визначився з цим питанням самостійно, хоча мав на те законні підстави і був зобов`язаний це зробити. Залишивши обвинуваченим альтернативний вибір у способі та обсязі виконання покладених на них обов`язків, суд неправильно застосував ст. 76 КК України, яка підлягає обов`язковому у застосуванню. На момент ухвалення оскаржуваного вироку, ОСОБА_6 , не навчається та не працює. Обвинувачені ж ОСОБА_7 та ОСОБА_11 є пенсіонерами. Неможливо інформувати про зміну місця роботи або навчання, якщо обвинувачений такої діяльності не здійснює. Водночас, у випадку подальшого вступу на навчання чи працевлаштування, в обвинувачених не виникає обов`язку інформувати відповідний орган про істотні зміни в організації власного життя, оскільки такі зміни не є зміною попередньо існуючого місця роботи або навчання. За таких обставин, враховуючи встановлені відомості про осіб обвинувачених, покладення на них обов`язку інформувати відповідний орган про зміну місця навчання або роботи не має жодного сенсу. Виконати такий обов`язок неможливо.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника обвинувачених ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив скасувати оскаржувану ухвалу у зв`язку з порушенням права обвинуваченого ОСОБА_7 на захист,

пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав позицію свого захисника,

пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який також підтримав позицію свого захисника,

пояснення прокурора ОСОБА_8 , який частково підтримав апеляційну скаргу,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 409, 412 КПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції є істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване рішення.

Так, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 52 КПК України обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які внаслідок психічних чи фізичних вад (німі, глухі, сліпі тощо) не здатні повною мірою реалізувати свої права, - з моменту встановлення цих вад.

Як вбачається з матеріалів провадження, зокрема довідки «Київського міського психоневрологічного диспансеру № 1» № 501 від 30 вересня 2019 року ОСОБА_7 з 2008 року інвалід ІІ групи безстроково по психічному захворюванню (Т.2 а.с. 60).

У зв`язку з наявними у обвинуваченого захворюваннями останній не здатний повною мірою реалізувати свої права, а тому участь захисника в кримінальному провадженні є обов`язковою, однак вказані обставини не були враховані місцевим судом.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою.

З врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були допущені такі порушення, які можливо усунути лише при розгляді судом першої інстанції, враховуючи принцип інстанційності та безпосередньості можливості дослідження доказів, апеляційний суд позбавлений можливості усунути вищевказані істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Виходячи із передбачених ст. ст. 7,9 КПК України загальних засад кримінального провадження, положень ст. ст. 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалений Шевченківським районним судом міста Києва від 01.07.2022 вирок щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 підлягає скасуванню, у зв`язку з істотним порушенням судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду винести законне і обґрунтоване рішення, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Оскільки вирок суду скасовується через істотні порушенням вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів не вирішує наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно усунути порушення КПК України, вказані в ухвалі суду, перевірити всі доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, і дати їм правову оцінку, вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, і в залежності від встановленого постановити законне і обґрунтоване судове рішення, відповідно до вимог процесуального та матеріального законів.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 - задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 01 липня 2022 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_11 - скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4