У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за № 0002319 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця міста Ужгород, Закарпатської області, з середньою спеціальної освітою, тимчасово не працюючий, офіційно не одруженого, фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернлася до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за № 0000774 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у якому просить обрати запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Клопотання обґрунтовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

15.11.2023 року, в період часу з 01:00 год. по 03:00 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спільно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слідуючи по пр. Свободи в м. Ужгород неподалік від Кафедрального Свято-Воздвиженського собору побачили на лавці залишену без нагляду жіночу сумку. Після цього, ОСОБА_7 домовившись з ОСОБА_4 про спільне вчинення крадіжки, оглянули вміст сумки та виявили всередині наявність мобільного телефону iPhone 5S Gold 32Gb та мобільного телефону Xiaomi Redmi Note 3 32GB Grey. В цей момент, у ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виник протиправний корисливий мотив, направлений на таємне викрадення вищевказаних мобільних телефонів.

Реалізовуючи свій злочинний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучі задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного викрадення майна, тобто діючи з корисливими мотивом, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на здійснення крадіжки, таємно, скориставшись моментом, коли за їх діями ніхто не спостерігав, шляхом вільного доступу викрали з залишеної без нагляду сумки мобільний телефон iPhone 5S Gold 32Gb вартістю 1200 гривень 00 копійок та мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 3 32GB Grey вартістю 1333 гривні 00 копійок, які належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після цього, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 2 333 гривні 00 копійок.

Окрім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 15.11.2023 року, в період часу з 01:00 год. по 03:00 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спільно з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слідуючи по пр. Свободи в м. Ужгород неподалік від Кафедрального Свято-Воздвиженського собору побачили на лавці залишену без нагляду жіночу сумку. Після цього, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_4 вміст сумки та виявили всередині наявність банківської карти № НОМЕР_1 , яка відкрита в АТ «Ощадбанк» ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В подальшому на виконання свого злочинного умислу, з метою заволодіння грошовими коштами, які знаходяться на рахунку вказаної банківської карти, ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та суспільну небезпечність, скориставшись моментом коли за його діями ніхто не спостерігав, реалізуючи свій корисливий мотив незаконного збагачення за рахунок чужого викраденого майна, з залишеної без нагляду жіночої сумки, таємно викрав банківську картку № НОМЕР_1 , яка відкрита в АТ «Ощадбанк» ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка являється офіційним документом.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

15.11.2023 року, в період часу з 01:00 год. по 03:00 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, перебуваючи на пр. Свободи в м. Ужгород неподалік від Кафедрального Свято-Воздвиженського собору, у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської картки № НОМЕР_1 , яка відкрита в АТ «Ощадбанк» ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якою вони попередньо заволоділи шляхом викрадення її з залишеної на лавці без нагляду жіночої сумки.

В подальшому, за допомогою вищевказаної банківської картки, 15.11.2023 о 06:35 год., реалізовуючи свій злочинний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучі задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного викрадення майна, тобто діючи з корисливими мотивом, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на здійснення крадіжки, таємно, повторно, здійснили операції з розрахунку даною банківською карткою за покупки товарів в магазині ТОВ «АТБ-Маркет», який розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Українська, 58, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 449 гривень 40 копійок.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

15.11.2023 року, в період часу з 01:00 год. по 03:00 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, перебуваючи на пр. Свободи в м. Ужгород неподалік від Кафедрального Свято-Воздвиженського собору, у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської картки № НОМЕР_1 , яка відкрита в АТ «Ощадбанк» ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якою вони попередньо заволоділи шляхом викрадення її з залишеної на лавці без нагляду жіночої сумки.

В подальшому, за допомогою вищевказаної банківської картки, 15.11.2023 о 06:27 год., реалізовуючи свій злочинний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучі задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного викрадення майна, тобто діючи з корисливими мотивом, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на здійснення крадіжки, таємно, повторно, здійснили операції з розрахунку даною банківською карткою за покупки товарів в магазині ТОВ «АТБ-Маркет», який розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Українська, 58, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 488 гривень 00 копійок.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

15.11.2023 року, в період часу з 01:00 год. по 03:00 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, перебуваючи на пр. Свободи в м. Ужгород неподалік від Кафедрального Свято-Воздвиженського собору, у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської картки № НОМЕР_1 , яка відкрита в АТ «Ощадбанк» ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якою вони попередньо заволоділи шляхом викрадення її з залишеної на лавці без нагляду жіночої сумки.

В подальшому, за допомогою вищевказаної банківської картки, 15.11.2023 о 05:26 год., реалізовуючи свій злочинний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучі задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного викрадення майна, тобто діючи з корисливими мотивом, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на здійснення крадіжки, таємно, повторно, здійснили операції з розрахунку даною банківською карткою за покупки товарів в магазині «Зіна», який розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 63, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 470 гривень 09 копійок.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

15.11.2023 року, в період часу з 01:00 год. по 03:00 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, перебуваючи на пр. Свободи в м. Ужгород неподалік від Кафедрального Свято-Воздвиженського собору, у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської картки № НОМЕР_1 , яка відкрита в АТ «Ощадбанк» ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якою вони попередньо заволоділи шляхом викрадення її з залишеної на лавці без нагляду жіночої сумки.

В подальшому, за допомогою вищевказаної банківської картки, 15.11.2023 о 05:08 год., реалізовуючи свій злочинний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучі задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного викрадення майна, тобто діючи з корисливими мотивом, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на здійснення крадіжки, таємно, повторно, здійснили операції з розрахунку даною банківською карткою за покупки товарів в магазині «Зіна», який розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 2, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 499 гривень 00 копійок.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

15.11.2023 року, в період часу з 01:00 год. по 03:00 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, перебуваючи на пр. Свободи в м. Ужгород неподалік від Кафедрального Свято-Воздвиженського собору, у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської картки № НОМЕР_1 , яка відкрита в АТ «Ощадбанк» ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якою вони попередньо заволоділи шляхом викрадення її з залишеної на лавці без нагляду жіночої сумки.

В подальшому, за допомогою вищевказаної банківської картки, 15.11.2023 о 05:59 год., реалізовуючи свій злочинний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучі задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного викрадення майна, тобто діючи з корисливими мотивом, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на здійснення крадіжки, таємно, повторно, здійснили операції з розрахунку даною банківською карткою за покупки товарів в магазині «Зіна», який розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Тельмана, 2, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 384 гривень 15 копійок.

Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

15.11.2023 року, в період часу з 01:00 год. по 03:00 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, перебуваючи на пр. Свободи в м. Ужгород неподалік від Кафедрального Свято-Воздвиженського собору, у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської картки № НОМЕР_1 , яка відкрита в АТ «Ощадбанк» ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якою вони попередньо заволоділи шляхом викрадення її з залишеної на лавці без нагляду жіночої сумки.

В подальшому, за допомогою вищевказаної банківської картки, 15.11.2023 в період часу з 03:56 год. до 04:49 год., реалізовуючи свій злочинний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучі задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного викрадення майна, тобто діючи з корисливими мотивом, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на здійснення крадіжки, таємно, повторно, здійснили операції з розрахунку даною банківською карткою за покупки товарів в магазині «Зіна», який розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Швабська, 51, на загальну суму 98 гривень 99 копійок; в магазині «1Minute», який розташований за адресою: м. Ужгород, пл. Петефі, 5 на суму 141 гривень 40 копійок; в магазині «1Minute», який розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Мукачевська, 4 на загальну суму 253 гривень 89 копійок, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 494 гривень 28 копійок.

30 листопада 2023 року ОСОБА_4 було повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, ч. 1 ст. 357 КК України, а саме привласнення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжки) вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Слідчий зазначає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 22.11.2023; протоколами огляду відеозаписів від 28.11.2023; протоколом огляду місця події від 30.11.2023, тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторона обвинувачення вказує,що враховуючи той факт, що скоєні ОСОБА_4 кримінальні правопорушення відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не надається можливим. Крім того, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 ніде не працює, а від так його майновий стан залишається незадовільним, тому відносно нього не представляється можливим обрати запобіжний захід у вигляді застави.

Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не надається можливим, оскільки останній маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вироком від 24.12.2019 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 2 ст.186 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України, 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. 29.10.2021 звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям строку покарання на шлях виправлення не став та 02.12.2022 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України. 03.12.2022 ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави, достатньої для виконання покладених обов`язків в розмірі 80 520 гривень. 22.08.2023 ОСОБА_4 був звільнений під заставу з Закарпатської УВП №9 однак, не зважаючи на це, вчинив нові умисні, корисливі кримінальні правопорушення та розуміючи невідворотність призначення йому покарання терміном від 5 до 8 років позбавлення волі за вчинені ними тяжкі кримінальні правопорушення, ОСОБА_4 може зникнути від слідства і суду.

Вказані обставини свідчать про неможливість застосування щодо ОСОБА_4 особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту або застави, так як такі ним дотримані не будуть та являються недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно з запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою.

У клопотанні зазначено, що відповідно до вимог п.4 ч.1. ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може:

- переховуватися від органу досудового розслідування, зокрема це підтверджується тим, що ОСОБА_4 вчинив умисні, корисливі кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких, санкція за вчинення яких, згідно ч. 4 ст. 185 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тому існують ризики, що він не буде виконувати покладені на нього обов`язки та зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним;

- незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь. Це підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває та останній має реальну можливість спілкуватися з ними, зокрема перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до свідків і потерпілих даного кримінального провадження.

- вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується довідкою про судимість, згідно якої останній неодноразово судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також відсутність міцних соціальних зв`язків у ОСОБА_4 , зокрема те, що останній не одружений, майновий стан його залишається незадовільним, оскільки він ніде не працює, а також те, що скоєні ОСОБА_4 кримінальні правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за які передбачає позбавлення волі строком від 5 до 8 років, а тому, з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам: спробам переховуватися від органу досудового розслідування і суду та незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, з метою відмови останніх від дачі правдивих свідчень, а також з метою запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень підстав для застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у слідства не має та менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаних ризиків.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, зазначених у ньому, та просив задовольнити. Вказав, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та існують ризики, зазначені в клопотанні. Вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти зазначеним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання та просив допитати як свідка ОСОБА_7 щодо обгрунтованості підозри. Заслухавши думку підозрюваного, який підтримав клопотання та прокурора, який заперечив щодо клопотання та вказав, що ОСОБА_7 також пред`явлено підозру у вказаному кримінальному провадженні, слідчий суддя, керуючись п.4 ч.2 ст. 193 КПК України, а також враховуючи, що це право а не обов`язок суду, було відмовлено в задоволенні клопотання захисника.

Щодо поданого клопотання про обрання запобіжного заходу захисник просив у його задоволенні відмовити. Вказав на відсутність обгрунтованої підозри та ризиків. Його підзахисний не має наміру впливати на потерпілу, крім того така вже допитана. Просив обрати відносно ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, враховуючи що він має міцні соціальні зв`язки, проживає без реєстрації шлюбу, має проблеми зі здоров`ям, на свідків впливати не зможе.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Ужгородським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0002319 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

30 листопада 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах кримінального провадження № 0002319 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2023 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, ч. 1 ст. 357 КК України, а саме привласнення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжки) вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (пункт 4); до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (пункт 5).

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення яких, зокрема за ч.4 ст. 185 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та яке у відповідності до положень ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: протокол прийняття заяви про вчинене кримінального правопорушення або таке, що готується від 15.11.2023 року; протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 21.11.2023 року; висновок експерта № СЕ-19/107-23/11436-ТВ від 29.11.2023 року; висновок експерта № СЕ-19/107-23/11437-ТВ від 30.11.2023 року; протокол огляду місця події від 22.11.2023; постанова про визнання речовим доказом від 22.11.2023 року; постанова про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 24.11.2023 року; протокол огляду відеозаписів від 28.11.2023; постанова про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 24.11.2023 року; протокол огляду відеозаписів від 28.11.2023; протоколом огляду місця події від 30.11.2023; постанова про визнання речовим доказом від 30.11.2023 року; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 27.12.2023 року, вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.

Враховуючи наведене, посилання захисника на необгрунтованість підозри слідчим суддею визнаються неспроможними.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Так, відповідно до положень закону про кримінальну відповідальність кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років; кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357, караються штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років.

Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з наведеними вище обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Варто зауважити, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року суд вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки воно свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства. При цьому, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ризик незаконного впливу на потерпілу, у кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, тому підозрюваний ОСОБА_4 має реальну можливість спілкуватись із потерпілою і впливати на неї у кримінальному провадженні шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання її до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження.

Водночас варто зауважити, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Вказаний правовий припис кореспондується з ч. 1 ст. 23 КПК України, згідно з якою суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження отримує усно.

Усвідомлюючи зазначене, підозрюваний може вчинити спроби незаконного впливу на потерпілу у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни наданих раніше показань, що негативним чином позначиться на неупередженості дослідження обставин кримінального правопорушення.

Під час досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення стороною обвинувачення допитано потерпілу ОСОБА_8 , показання якої слідчий, прокурор врахували під час встановлення наявності фактів та обставин, що мають важливе значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так само слідчий суддя вважає, що ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема пов`язане з посяганням на власність, є доведеним стороною обвинувачення. Так, слідчий суддя приймає той факт, що 03.12.2022 ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави, достатньої для виконання покладених обов`язків в розмірі 80 520 гривень. 22.08.2023 ОСОБА_4 був звільнений під заставу з Закарпатської УВП №9 однак, не зважаючи на це, вчинив нові умисні, корисливі кримінальні правопорушення з метою особистого збагачення.

Таким чином, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Також, слідчий суддя при вирішенні клопотання про обранння запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховує дані про особу підозрюваного, а саме, що останній офіційно ніде не працює, міцних соціальних зв`язків не має, дітей, та осіб похилого віку на утриманні не має, раніше судимий вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.12.2019, за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, та 01.09.2022 року звільнений з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям строку покарання, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.12.2022 відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави, достатньої для виконання покладених обов`язків в розмірі 80 520 гривень, 22.08.2023 ОСОБА_4 був звільнений під заставу з Закарпатської УВП №9.

Крім того, посилання захисника на проживання однією сім`єю ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 жодними доказами не підтверджено.

Жодних даних, котрі б свідчили про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі матеріали клопотання не містять та такі надані не були.

Враховуючи сукупність наведених обставин, особу підозрюваного, та те, що стороною обвинувачення доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи вказаний запобіжний захід, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи наведене клопотання слідчого підлягає до задоволення.

У відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Так, у відповідності з ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи підозрюваного, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Разом з цим, при визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Виходячи з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, тяжкості кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , з урахуванням положення Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2024 року складає 3028 гривень, та з урахуванням даних щодо майнового стану підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі сорок прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн. 00 коп. Такий розмір застави, на переконання слідчого судді, буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України та забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

У випадку внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати ОСОБА_4 : прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає (м. Ужгород, Закарпатської області), без дозволу прокурора, слідчого або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі потерпілою, свідками у кримінальному проваджені; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, а саме до 30 січня 2024 року (включно).

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , обов`язків передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України - в розмірі сорок прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн. 00 коп.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає (м. Ужгород, Закарпатської області), без дозволу прокурора, слідчого або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі потерпілою, свідками у кримінальному проваджені;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищевказаних обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначити до 30 січня 2024 року (включно).

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1