справа № 361/681/23
провадження № 1-кп/361/522/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

звахисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002786 від 24 грудня 2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари Київської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2022 року близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_4 , рухаючись по парку «Перемоги», в напрямку перехрестя вулиць Грушевського та Ярослава Мудрого, помітив потерпілу ОСОБА_8 , яка на одній з гілок дерева залишила належну їй жіночу сумку, у якій знаходилися особисті речі, а саме грошові кошти у сумі 200 грн та мобільний телефон марки «Хіаоmi» моделі «Mi 8 Lite», з сім-картою мобільного оператора «Київстар» з номером мобільного телефону: НОМЕР_1 , імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 , після чого остання відійшла на незначну відстань до тренувального майданчика та в цей час у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, належного ОСОБА_8 .

У подальшому того ж дня, близько 11 год. 35 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в парку «Перемоги», неподалік тренувального майданчика, де перебували сторонні особи, діючи в умовах воєнного стану, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, при цьому розуміючи, що поряд перебувають сторонні особи та потерпіла та що його дії можуть бути ними помічені, підійшов до дерева, де ОСОБА_8 залишила належну їй сумку, у якій знаходилися грошові кошти у сумі 200 грн та мобільний телефон марки «Хіаоmi» моделі «Mi 8 Lite», яку швидко забрав, тим самим відкрито викрав чуже майно.

Після чого гр. ОСОБА_9 , який знаходився поруч, почав наздоганяти ОСОБА_4 та вимагав у нього повернути викрадене майно потерпілої, проте останній з викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдавши своїми незаконними діями потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 3 653,00 грн.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, визнав у повному обсязі. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам вчинення кримінального правопорушення. Зокрема, суду показав, що розуміє, що вчинив неправомірно з невідомих для себе причин, імпульсивно, хотів подивитися, що в сумці, коли його помітили, то злякався і побіг разом із сумкою. Про вчинене щиро розкаявся, просив суворо його не карати, зробив для себе відповідні висновки, повністю відшкодував потерпілій завдану шкоду, правопорушень ніколи не вчиняв.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їхньої позиції немає; останнім роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи, які не досліджувалися в суді, в апеляційному порядку.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що вина обвинуваченого доведена «поза розумним сумнівом» у повному обсязі та суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи міру покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий, зі слів працює неофіційно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. Вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся, добровільно відшкодував завдані збитки. Від потерпілої ОСОБА_8 до суду надійшли письмові заяви, в яких остання повідомляє, що їй шкода обвинуваченим повністю відшкодована, претензій до нього вона не має та мати не буде, цивільний позов не має наміру також заявляти, просить суворо не карати ОСОБА_4 , дати можливість йому виправитися, застосувавши іспитовий строк.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України судом не встановлені.

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, як у загально-соціальному питанні, так і в плані відсутності його потенційної суспільної небезпеки, незначну вартість викраденого майна, обставини, які пом`якшують покарання, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; приймаючи до уваги ставлення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих обставин та тяжких наслідків, беручи до уваги те, що обвинувачений раніше не судимий, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 186 КК України, у вигляді 5 років позбавлення волі з випробуванням, виходячи з такого.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

Так, згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Таким чином, вирішення судом питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання ґрунтується на наведених вище вимогах.

Повною мірою врахувавши вказані обставини, а також зваживши на другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 є можливим без відбування покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку, який буде достатнім для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.

На думку суду, такий захід примусу відповідає меті покарання, є співрозмірним характеру вчиненого діяння, його наслідкам та особі винного.

Натомість судом не встановлено обставин, які свідчили б про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання у виді позбавлення волі.

З протоколу затримання вбачається, що ОСОБА_4 було затримано 24 грудня 2022 в порядку ст.208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2022 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, який останнім не був порушений.

Відповідно до частини 5 статті 72 КК України ОСОБА_4 підлягає зарахуванню у строк покарання період попереднього ув`язнення з 24 по 26 грудня 2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

При цьому запобіжний захід ОСОБА_4 судом не обирався.

Процесуальні витрати відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. ст.100, 124, 349, 368, 370, 371, 374-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до частини 5 статті 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання весь період попереднього ув`язнення з 24 грудня 2022 року по 26 грудня 2022 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 566 (п`ятсот шістдесят шість) гривень 34 коп. (висновок експерта № СЕ-19/111-22/1/56518-ТВ від 30 грудня 2022 року) стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Хіаоmi» моделі «Mi 8 Lite», з сім-картою мобільного оператора «Київстар» з номером мобільного телефону: НОМЕР_1 , імеі 1: НОМЕР_2 , імеі 2: НОМЕР_3 , який було передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_8 , - залишити в останньої.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1