Справа № 713/2351/22
Провадження №1-кп/713/27/23
Вирок

Іменем України

26.10.2023 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потепілого ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Вижниця обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000380 від 02.10.2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого , не працюючого , раніше судимого,

01.03.2021 року Вижницьким районним судом Чернівецької області за ст.369 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17000,00 грн.,

15.11.2021 року Вижницьким районним судом Чернівецької області за ст.185 ч.1, ст.185 ч.2, 70 КК України до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ст.75,76 КК України звільненого від основного покарання та встановлено іспитовий строк 1 (один) рік.

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.4 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 01 жовтня 2022 року близько 14 години, під час введення на всій території України воєнного стану перебуваючи в господарстві за адресою АДРЕСА_2 , по місцю проживання ОСОБА_6 , де діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу із території господарства , таємно викрав чоловічий спортивний велосипед іноземного виробництва, марки «1600 МТ OUTFITTERS» вартістю 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень, після чого із місця скоєння злочину втік, а викраденим майном, розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вище вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину не визнав, та показав суду, що в нічний час доби зателефонував йому друг (потерпілого зять ОСОБА_7 ) , який сказав йому привезти у с. Вали 100 доларів, які він йому був винен. Він приїхав додому до потерпілого там нікого не було, побачив велосипед та загрузив його в автомобіль . Потім зателефонував ОСОБА_8 і сказав , що приїдеш забереш велосипед, а також гроші та поїхали в смт. Берегомет , де вигрузив даний транспортний засіб під занавіс у ОСОБА_9 .. Зазначав , що шкоду відшкодував . Просив виправдати.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що у суботу ввечері прийшов з роботи додому та побачив розбитий лічильник . Пішов до сусіда запитати ,що сталося він сказав, що під`їхав автомобіль та забрав велосипед. Велосипед спортивний, який знаходиться в поліції. Потім сказали, що ОСОБА_4 викрав велосипед , він його не знає та мотиви крадіжки йому невідомі . До будинку є два заїзди . В поліцію телефонував хлопець, який зустрічається з його дочкою ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні надав наступні покази, що ОСОБА_4 позичав у нього гроші, які не віддав. Коли був в с. Вали до нього зателефонував ОСОБА_4 і сказав, що він у нього вдома, приїхав машиною, та привіз гроші . Вони приїхали додому лічильник розбитий велосипед забрали. Про зустріч в господарстві ОСОБА_6 не домовлялися. Власником велосипеда є ОСОБА_6 , він до цього велосипеда жодного відношення не має. При розмові з ОСОБА_4 по телефону зрозумів, що він п`яний, він на нього кричав ображав нецензурною лайкою.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні вказувала, що не пам`ятає якого це було числа, однак бачив як автомобіль марки ВАЗ темно-зеленого кольору заїхав на подвір`я сусіда ОСОБА_6 з закритим багажником , а коли виїджав з велосипедом в багажнику.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні надала наступні покази, що була на роботі до неї під`їхали працівники поліції і сказали , що у неї в сараї знайшли велосипед в смт. Берегомет. Звідки він там не знає . ОСОБА_4 є другом її сусіда ОСОБА_14 , який говорив, що сплутали сараї . У ОСОБА_14 є автомобіль червоного кольору, після цієї події через тиждень зник виїхав закордон.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні надав наступні покази, що він з ОСОБА_4 їхали із с. Замостя під час поїздки ОСОБА_15 розмовляв по телефону і розмова була про гроші в сумі 50 євро . Вони заїхали у с. Вали взяли велосипед і поїхали у селище Берегомет. При цьому ОСОБА_15 повідомив ОСОБА_16 , що бере велосипед і чекає його у селищі Берегомет.

Вина ОСОБА_4 , підтверджується наступними доказами, які дослідженні в ході судового засідання узгоджуються між собою, підстав сумніватися в їх істинності та правдивості не має підстав, а саме:

- Витягом з ЄРДР за №0000386 від 05.10.2022 року в якому зазначено , ОСОБА_4 01 жовтня 2022 року близько 14 години, перебуваючи в господарстві за адресою АДРЕСА_2 , по місцю проживання ОСОБА_6 , де діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу із території господарства за вище вказаною адресою, таємно викрав чоловічий спортивний велосипед іноземного виробництва, марки «1600 МТ OUTFITTERS» вартістю 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень. Після чого з місця злочину втік.

- Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.10.2022 року, де ОСОБА_6 , указує, що 01.10.2022 року біля 14.00 год. невідома особа , шляхом відкритого доступу таємно викрала із його подвір`я в АДРЕСА_2 червоний велосипед іноземного виробництва .

- Протоколом огляду місця події від 01.10.2022 року , з фототаблицями, де місцем події є господарство ОСОБА_6 АДРЕСА_2 .

- Протоколом огляду місця події від 01.10.2022 року , з відеозаписом, де місцем події є господарство ОСОБА_13 , що в АДРЕСА_3 . В даному господарстві виявлено чоловічий спортивний велосипед іноземного виробництва, марки «1600 МТ OUTFITTERS». При цьому ОСОБА_4 пояснив , що викрав його 01.10.2022 року в с. Вали в обідній час , поставив його у автомобіль ВАЗ 21099, зеленого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 та в якості пасажира перевіз його до даного господарства та в подальшому поставив його у підсобне приміщення.

- Висновком товарознавчої експертизи № СЕ-19/126-22/7191-ТВ від 11.10.2022 року , де вказано, що ринкова вартість велосипеда, марки «1600 МТ OUTFITTERS» в справному стані на 01.10.2022 року могла становити 1250 (одна тисяча двісті п`ятдесят) гривень .

Протоколом проведення слідчого експерименту від 23.11.2022 року з відеозаписом , де обвинувачений ОСОБА_4 , вказав при яких обставинах ним вчинений злочин.

- Згідно довідки КНП «Вижницької БЛІЛ » від 07 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_4 встановлено, що останній на ОСОБА_17 обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Згідно характеристики ОСОБА_4 по місця проживання характеризується позитивно.

В довідці про склад сім`ї Вашківецької міської ради від 03.10.2022 року та акті обстеження матеріально- побутових умов від 03.10.2022 року вказано , що ОСОБА_4 проживає з матір`ю ОСОБА_18 , батьком ОСОБА_19 та братом ОСОБА_20 у будинку власницею , якого є мати розташованому в АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 не одружений , не працює, батьки приділяють належну увагу сину.

З довідки ІТ вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 , раніше судимий.

Згідно вироку 15.11.2021 року Вижницького районного суду Чернівецької області від 15 листопада 2021 року ОСОБА_4 засуджений за ст.185 ч.1, ст.185 ч.2, 70 КК України до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ст.75,76 КК України звільнений від основного покарання та встановлено іспитовий строк 1 (один) рік .

У відповідності до статті 9 КК, під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, вимог інших актів законодавства зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно зі ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим кодексом порядку, на підставі яких слідчий,прокурор,слідчий суддя і суд постановляє наявність чи відсутність фактів та обставин,що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази,документи,висновки експертів.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно приписами ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, за результатами аналізу доказів, суд приходить до висновку, що надані стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні докази, є належними, допустимими і стороною захисту не спростовані.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 , кримінальне правопорушення слід кваліфікувати: за ст. 185 ч.4 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Таким чином, аналізуючи вище наведене, приходить до переконання про доведеність обвинувачення, яке висунуто ОСОБА_21 , виходячи з наступного . Як вбачається з пояснень самого обвинуваченого ОСОБА_22 . Велосипед від забрав з господарства потерпілого ОСОБА_6 , для того щоб ОСОБА_8 приїхав до нього і забрав гроші у сумі 100 доларів, які йому був винен ОСОБА_22 .. Однак, після того, як ОСОБА_22 . Забрав з подвір`я велосипед, перевіз його в інший населений пункт, а саме в смт. Берегомет , та заховали в чужому сараї . Вище зазначене підтверджується показаннями свідків та потерпілого . Більше того, суд вважає, що він порушив право власності потерпілого, та не може виправдовуватися лише його поясненнями, а саме бажанням повернути борг .

Крім того, згідно диспозиції ст.185 КК України крадіжка визнається закінченою з моменту протиправного вилучення майна, коли винна особа отримала реальну можливість розпорядитися чи користуватися ним (заховати, передати іншим особам, вжити за призначенням). Отже, в ст.185 КК України відсутні вказівки на такі обов`язкові ознаки суб`єктивної сторони крадіжки як корисливі мотив і мета. Мотив, який спонукав особу до вчинення діяння може бути різним і від нього склад кримінального правопорушення не змінюється .

Невизнання ОСОБА_4 вини у вчиненні інкримінованого злочину ,суд розцінює як обрану ним лінію самозахисту та бажання і спосіб уникнути відповідальності .

У кримінально-правовому розумінні, корисливий мотив- це прагнення, спонукання особи до незаконного збагачення(як свого, так і третіх осіб)за рахунок вчинення протиправних дій стосовно інших осіб, суспільства або держави . Не можна погодитися з тим що корисливий мотив при крадіжці це бажання одержати вигоду, матеріальну користь, наживу для себе або третіх осіб. У випадку звернення винним чужого майна на свою користь або на користь третіх осіб слід констатувати наявність у діях винного корисливої мети, яку власне, самим фактом звернення майна винний і досягає. Однак, досягнення такої мети не обов`язково поєднується з наявністю в діях винного корисливого мотиву. Таємне викрадення чужого майна з будь яких мотивів з метою розпорядитися майном як власним слід кваліфікувати як крадіжку .(Ухвала ВС від 16 серпня 2022 у справі №404/3767/20.)

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

За правилами ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшуює покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає добровільне відшкодування шкоди .

Обставин , які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Судом не встановлено підстав для застосування вимог ст. 69 , 75 КК України, обвинуваченому ОСОБА_4 при призначенні покарання .

Судом враховується те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, не визнає вину в його скоєнні, повністю відшкодував шкоду на «Д» обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває , по місцю проживання характеризується позитивно.

Таким чином, при призначені покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого злочину, особу винного .

За приписами ч. 3 ст. 78 КК України «У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими у статтях 71, 72 цього Кодексу».

Згідно роз`яснень, що містяться в п.п.25, 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків покарання призначається, зокрема, коли засуджена особа до повного відбування покарання вчинила новий злочин. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням. При застосуванні правил ст. 71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з положень ч. 2 ст. 75 та ч.3 ст. 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначити покарання за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України у таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Враховуючи принципи індивідуалізації та співмірності заходу примусу характеру вчинених дії, а також вимоги ст.50 КК України , а також те, що обвинувачений притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину, що свідчить про його антисоціальну спрямованість, а також про систематичність вчинення ним кримінальних правопорушень, вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, призначеного згідно вироку Вижницького районного суду Чернівецької області від 15.11.2021 року, призначено йому покарання за ст.185 ч.1, ч.2 КК України з застосуваням ст.70 КК України - 2 роки обмеження волі та звільнено на підставі ст. ст 75, 76 КК України строком на 1 рік, на шлях виправлення не став та належних висновків для себе не зробив, суд вважає, що його виправлення та попередження вчинення нових злочинів не можливе без ізоляції від суспільства і відносно обвинуваченого необхідно застосувати покарання у виді позбавлення волі та частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком, із врахуванням ст.71 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати вирішити в порядку ст.124 КПК України.

З метою забезпечення виконання вироку запобіжний захід необхідно обрати у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання з у виді 5 (пять) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 ч.ч.1,4 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 15.11.2021 року та остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання, а саме 26 жовтня 2023 року о 14.55 год., взявши його під варту в залі суду.

Речовий доказ: велосипед іноземного виробництва, синього кольору марки «1600 МТ OUTFITTERS», який переданий на зберігання в камеру речових доказів Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області , повернути законному володільцю ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 566,34 (п`ятсот шістдесят шість гривень тридцять чотири копійки ) в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_23