Номер провадження: 11-кп/813/1688/23
Справа № 522/9379/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08 червня 2023 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000631, внесеному до ЄРДР 26.03.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296, та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України,

установив:

Зміст оскарженого судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою було повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000631, внесеному до ЄРДР 26.03.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296, та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України.

Підставою для повернення обвинувального акту суд першої інстанції зазначив наступне:

- копію обвинувального акту у вказаному кримінальному провадженні з додатками не було вручено ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та їхнім захисникам. Натомість, прокурором ОСОБА_12 у нічний час, в порушення вимог ч. 4 ст. 223 КПК України без належного повідомлення сторони захисту у порядку ст.ст. 135, 136 КПК України, порушуючи право на захист, без захисників були здійснені спроби вручення копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, зокрема: ОСОБА_8 27.08.2019 р. о 22:20 год., а ОСОБА_11 27.08.2019 р. о 22:35 год;

- досудове розслідування вказаного кримінального провадження здійснювалося Портофранківським ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області, однак підписано обвинувальний акт слідчим іншого органу досудового розслідування - слідчим Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_13 , тобто обвинувальний акт складено слідчим іншого органу досудового розслідування;

- фактичні обставини кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими викладені не конкретно, формулювання обвинувачення в цілому є неконкретним і не містить обставин, що підлягають доказуванню відповідно до статті 91 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор зазначив, що оскаржувана ухвала є незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки стороною обвинувачення при складені обвинувального акту дотримано нормативні вимоги, передбачені ст. 291 КПК України.

На підставі викладеного, прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 та просили її задовольнити.

Обвинувачені та захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили апеляційний суд залишити ухвалу без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до припису п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції ухвалюючи вищевказане рішення, не дотримався зазначених вимог закону.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Недотримання вимог ч. 2 ст. 291 КПК України згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, є підставою для повернення судом обвинувального акта прокурору.

Будь-які інші зауваження до обвинувального акту мають отримати відповідну реакцію суду під час судового розгляду справи та не є підставами для повернення обвинувального акту прокурору.

Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які об`єктивно перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 03.10.2012 року № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК України: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим при складанні, а прокурором при перевірці та затвердженні обвинувального акту були дотримані вищевказані вимоги кримінального процесуального закону, а сам обвинувальний акт цілком відповідає вимогам, встановленим ст. 291 КПК України.

Так, обвинувальний акт, у відповідності до ч. 3 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_13 та прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси (Одеська місцева прокуратура №3) ОСОБА_14 , який його затверджував (а.с. 1-7 т.1).

Що стосується аргументів, що досудове розслідування вказаного кримінального провадження здійснювалося Портофранківським ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області, однак підписано обвинувальний акт слідчим іншого органу досудового розслідування, колегія суддів, перевіривши зазначені доводи, вважає, що слідчим ОСОБА_13 під час складання обвинувального акта від 23.04.2019 у кримінальному провадженні № 0000631, внесеному до ЄРДР 26.03.2016 року, допущено очевидну описку, яка не впливає на законність цього процесуального рішення, оскільки згідно інформації ГУНП в Одеській області вбачається, що з 11.11.2016 року до 15.05.2020 року ОСОБА_13 проходив службу на посаді старшого слідчого СВ Портофранківськ ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області.

У свою чергу, до обвинувального акту, як це передбачено ч. 4 ст. 291 КПК України, доданий реєстр матеріалів досудового розслідування (а.с. 8 -20 т.1) та розписки від 27.08.2019 року, з яких убачається вбачається, що зазначений обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування вручався підозрюваним ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прокурором ОСОБА_14 , про те останні відмовились ставити свій підпис про його отримання, що підтверджується відеозаписом (а.с.21-22 т.1). Крім того, слід відзначити, що під час апеляційного розгляду обвинувачені не заперечували проти вказаного факту, однак вони відмовлялись їх приймати, посилаючись на відсутність захисника.

З урахуванням викладеного, апеляційним судом зазначається, що обов`язок прокурора, передбачений ст. 293 КПК України, по врученню підозрюваному копії обвинувального акта, копії цивільного позову і реєстру матеріалів досудового розслідування кореспондується з правом підозрюваного прийняти наведені документи. При цьому, ухилення підозрюваного від реалізації такого права не свідчить про порушення прокурором свого обов`язку, а лише свідчить про те, що підозрюваний використовує своє право на власний розсуд.

Щодо виконання прокурором свого обов`язку по врученню копії обвинувального акта ОСОБА_8 та ОСОБА_9 фактично за відсутності захисника останніх, слід відзначити, що факт отримання підозрюваним копії обвинувального акта з додатками за відсутності на той час поряд з цією особою його захисника (адвоката) жодним чином не пов`язане із порушенням його процесуального права на захист, оскільки своїм підписом у розписці підозрюваний лише засвідчує факт надання (вручення) йому прокурором процесуальних документів та при цьому законодавець жодним чином не зобов`язує підозрюваного виражати будь-яку особисту позицію у кримінальному провадженні, яка потребувала б погодження його дій із захисником. КПК України не передбачає обов`язкової спільної одночасної участі підозрюваного та його захисника при врученні їм копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, згідно ст. 293 КПК України, участь захисника не є обов`язковою при врученні підозрюваному копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, а тому відсутність захисника при врученні вказаних документів, як на підставу для повернення обвинувального акту прокурору є необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Крім того, як вбачається з доданих під час апеляційного розгляду скріншотів зроблених з електронної пошти, прокурором ОСОБА_14 захиснику ОСОБА_7 та ОСОБА_15 особисто надіслано обвинувальний акт разом з реєстром досудового розслідування, на офіційні електронні адреси адвокатів зазначених в Єдиному реєстрі адвокатів.

У свою чергу, як убачається з обвинувального акта, ОСОБА_8 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб; ОСОБА_11 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень; ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При цьому в обвинувальному акті викладено фактичні обставини вчиненого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію діянь з посиланням на закон і статтю (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, зазначено відповідні елементи складу злочину, розкрито об`єктивну та суб`єктивну сторони.

Апеляційний суд наголошує, що конкретність та доведеність обвинувачення досліджуються під час судового розгляду та оцінюються судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення і не можуть бути предметом оцінки під час підготовчого судового засідання.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, а ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме: вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст. 291 КПК України, не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і підлягає скасуванню з направленням обвинувального акту до суду першої інстанції для здійснення судового провадження.

Керуючись ст.ст. 24, 28, 291, 315, 370, 397, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури ОСОБА_12 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 08 червня 2023 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000631, внесеному до ЄРДР 26.03.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296, та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000631, внесеному до ЄРДР 26.03.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296, та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 121 КК України, у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3