Справа № 559/4308/23
Провадження № 1-кс/559/998/2023
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

21 грудня 2023 року місто Дубно Рівненська область

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно клопотання слідчого слідчого відділення Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000801 від 02 грудня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 4 ст. 185 ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 14.02.2024 із визначенням розміру застави у виді 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб,- відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Улянівка, Братського району, Миколаївської області, громадянину України, із базовою середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

слідчого ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області 20.12.2023 надійшло вищевказане клопотання.

Виклад фактичних обставин, суть і правова кваліфікація кримінального правопорушення та обґрунтування клопотання

ОСОБА_5 , будучи неодноразово судимим, востаннє вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області, від 02.02.2021 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у виді 4 роки 2 місяці позбавлення волі та будучи 11.10.2023 відповідно до ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 03.10.2023, на підставі ст. 81 КК України умовно достроково звільненим з місць позбавлення волі, з невідбутою частиною покарання 10 місяців обмеження волі, на шлях виправлення не став, а під час того, як судимість за попередніми вироками не була знята чи погашена у встановленому законом порядку, повторно вчинив нові умисні тяжкі корисливі злочини.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 01.12.2023, близько 21 год. 45 хв., ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна, в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», з наступними змінами та продовженнями, керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, перебуваючи в будинку, що за адресою АДРЕСА_3 , умисно заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_4 , після чого відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi» модель «9С», пам`ять: 64 ГБ, чорного кольору, IMEI 1: : НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 2299 гривень 67 копійок та грошовими коштами в сумі 400 гривень, які знаходилися у кишені куртки що була одягнена на потерпілому ОСОБА_8 .

В подальшому, ОСОБА_5 , залишив приміщення будинку і таким чином перевів викрадене майно у своє протиправне володіння та отримав можливість розпоряджатися ним на власний розсуд, чим спричинив, потерпілому ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на загальну суму 2699 гривень 67 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, встановлено, що 29.11.2023, близько 19 год. 15 хв., ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в період дії воєнного стану, перебуваючи в приміщенні будинку за адресою АДРЕСА_3 , під час користування мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi» модель «9С», пам`ять: 64 ГБ, чорного кольору, IMEI 1: : НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , що належить гр. ОСОБА_8 , здійснив через мобільний додаток «Приват24» із банківської картки «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , що належить гр. ОСОБА_8 , крадіжку грошових коштів в сумі 600 гривень, шляхом перерахунку на свою банківську картку «УКРГАЗБАНК» № НОМЕР_4 двома платежами, а саме переказ в сумі 100 гривень о 19 год. 15 хв., другий переказ в сумі 500 гривень о 19 год. 16 хв., які належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_4 .

В подальшому, ОСОБА_5 , непомітно залишив приміщення вказаного будинку, і таким чином перевів викрадене майно у своє протиправне володіння та отримав можливість розпоряджатися ним на власний розсуд, чим спричинив, потерпілому ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на загальну суму 600 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжках), вчинених повторно, в умовах воєнного стану.

14.12.2023 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень повідомлено про підозру ОСОБА_5 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме:

1.Протоколом огляду місця події від 02.12.2023 в ході якого виявлено та вилучено чохол чорного кольору від мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi» модель «9С» та який належить ОСОБА_8 .

2.Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , який детально описав обставини вчинення вказаних злочинів;

3.Протоколами допитів свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які перебували в будинку під час перебування там ОСОБА_5 ,

4.Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_8 , який вказав на особу ОСОБА_5 , як особу, яка заподіяла йому тілесні ушкодження та відкрито викрала його мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» модель «9С» в сумі 400 гривень;

5.Протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 , який детально описав обставини вчинення кримінального правопорушення та надав виписку по банківській карті «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , що належить потерпілому та квитанції про переказ грошових коштів ОСОБА_5 на свою «УКРГАЗБАНК» № НОМЕР_4 двома платежами.

6.Протоколом проведення слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_8 , та протоколом проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_9 .

7.Протоколом обшуку, який проводився за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 в ході якого вилучено банківську картку «УКРГАЗБАНК» № НОМЕР_4 , яка видана на ОСОБА_5 , на яку останній здійснював переказ грошових коштів із банківської картки потерпілого.

8.Довідкою із ломбарду «СКАРБНИЦЯ», про те, що 02.12.2023 мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» модель «9С», пам`ять: 64 ГБ, чорного кольору, IMEI 1: : НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , був закладений ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка являється співмешканкою ОСОБА_5 .

9.Протоколом огляду відеозапису із камери відеоспостереження, яка встановлена у ломбарді «Скарбниця», що в м. Дубно, вул. Д. Галицького, 8/1, Рівненської області, на якому зображено, як ОСОБА_5 , самостійно поклав у комірку каси мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» модель «9С», пам`ять: 64 ГБ, чорного кольору, IMEI 1: : НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та в подальшому взяв грошові кошти за закладений вищезазначений мобільний телефон.

10.Протоколами допитів свідків: ОСОБА_13 , яка є працівником ломбарду «Скарбниця», що в м. Дубно, вул. Д. Галицького, 8/1, Рівненської області.

11.Та іншими матеріалами кримінального провадження.

З огляду на вищезазначене наявні достатні підстави стверджувати про причетність ОСОБА_5 , до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України.

Санкція ч.4 ст.186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , може бути застосований.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1.Вчинити інше кримінальне правопорушення (передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Цей ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 будучи неодноразово судимим. Востаннє, 02.02.2021 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, згідно ч. 4 ст. 70 КК України на 4 роки 2 місяці позбавлення волі. В подальшому, 11.10.2023 відповідно до ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 03.10.2023, на підставі ст. 81 КК України умовно достроково звільненим з місць позбавлення волі, з невідбутою частиною покарання 10 місяців обмеження волі, незважаючи на надані йому можливості для виправлення на шлях виправлення не став, а під час того, як судимість за попередніми вироками не була знята чи погашена у встановленому законом порядку, повторно вчинив нові умисні тяжкі корисливі злочини, що може свідчити про те, що ОСОБА_5 не бажає ставати на шлях виправлення та продовжить вчиняти нові кримінальні правопорушення, крім того ОСОБА_5 ніде офіційно не працює, не має постійного джерела прибутку, що є однією із причин спонукання останнього до вчинення нових кримінальних правопорушень, з метою отримання грошових коштів.

Також, 29.11.2023 року в Дубенський міськрайонний суд Рівненської області направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України.

2. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик (передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавленням волі від семи до десяти років. Крім цього, встановлено, що ОСОБА_5 зареєстрований в с. Здовбиця, Дубенського району де тривалий час не проживає, зі слів на даний час проживає у співмешканки, тому постійного місця проживання не має. З огляду на репутацію підозрюваного наявні підстави вважати, що з метою уникнення передбаченого покарання може переховуватись від органів досудового розслідування, прокурора та суду, будь-яким способом уникати викликів слідчого, прокурора та суду, чим затягувати строки досудового розслідування та перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

3. Незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні (передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). що підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення яких передбачене покарання лише у виді позбавлення волі, а тому наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 , зможе впливати, шляхом погроз чи залякування на свідків, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, 23 листопада 2023 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області ОСОБА_5 , обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час перебування на цілодобовому домашньому арешті ОСОБА_5 був відсутній за місце проживання: 02.12.2023 о 02 год. та 08.12.2023 о 15 год. 52 хв. Події зареєстровані в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області: № 9720 від 02.12.2023 та № 9904 від 09.12.2023. Окрім, цього ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, відомості про яке внесене в ЄРДР за № 0000812 від 08.12.2023.

Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам вчинення іншого кримінального правопорушення, впливу на свідків у кримінальному провадженню, необхідно застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, враховуються вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим в кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється та майновий стан.

До підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований у зв`язку з тим, що з огляду на репутацію підозрюваного та тяжкість кримінального правопорушення, він не буде дієвим і не зможе стримати його як від переховування від органів досудового розслідування, впливу на свідків, так і від продовження кримінально протиправної діяльності.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, про те з оточення підозрюваного вказані особи, які могли б бути поручителями відсутні та до органу досудового розслідування і прокуратури не звертались.

Запобіжний захід у вигляді застави також не може бути застосований до підозрюваного у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 офіційно не працює, немає постійного джерела доходів, а внесення за нього застави не зможе завадити продовженню злочинної діяльності.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосований з огляду на те, що в підозрюваного відсутнє постійне місце проживання, постійний дохід, тим самим його перебування під домашнім арештом, не унеможливиться спілкування з свідками, та продовження злочинної діяльності, а цілодобовий домашній арешт позбавить останнього засобів до існування.

З врахуванням всіх встановлених у кримінальному провадженні обставин, є всі підстави стверджувати, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, а також належним чином гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків, з урахуванням тяжкості інкримінованих злочинів, обставин вчинення злочинів та особи підозрюваного. Крім цього, на теперішній час зібрані у ході досудового розслідування документи не вказують на наявність у ОСОБА_5 захворювань, які б унеможливлювали його тримання під вартою

Такими чином, слідчий вважає встановленими: наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років; наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також докази обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

При призначенні розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, слідчий просить визначити заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Копію даного клопотання та доданих до нього матеріалів підозрюваний ОСОБА_5 отримав 19.12.2023 о 10 год. 25 хв., а захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 19.12.2023 о 10 год. 40 хв.

Доводи сторін

20.12.2023 підозрюваним ОСОБА_5 в судовому засіданні було заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_1 від розгляду даного клопотання.

21.12.2023 ухвалою суду було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_5 про відвід слідчого судді ОСОБА_1 від розгляду даного клопотання.

Слідчий в судовому засіданні 21.12.2023 підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні 21.12.2023 пояснила, що оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в решті клопотання слідчого підтримала із викладених у ньому підстав.

Захисник в судовому засіданні 21.12.2023 заперечувала щодо задоволення клопотання, вважає. Просила обрати більш м`який запобіжний захід, а саме, у виді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні 21.12.2023 пояснив, що підозру вважає не обґрунтованою, будь-яких тілесних ушкоджень нікому не наносив. ОСОБА_8 в нетверезому вигляді прийшов до його співмешканки, десь згубив свій телефон, в подальшому співмешканка здала телефон у ломбард. Просив залишити йому попередньо обраний запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, щоб він мав змогу відсвяткувати різдвяні та новорічні свята, зобов`язується його не порушувати. Окрім того, визнав, що попередні кримінальні правопорушення, по яких обвинувальні акти знаходяться на розгляді у Дубенському міськрайонному суді вчинив під час перебігу строку умовно-дострокового звільнення.

Мотивація суду

Слідчий суддя, вислухавши думку підозрюваного, захисника, слідчого, прокурора, дослідивши матеріали клопотання слідчого, матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Положення ст.5 Конвенції передбачають, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України», ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин. Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто, суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо можливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Приписами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Санкція ч.4 ст.186 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , може бути застосований.

Будь-якої інформації, що свідчить про наявність в підозрюваного ОСОБА_5 хвороб, які б перешкоджали його перебуванню в умовах ізоляції від суспільства у слідчого судді - немає.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

14.12.2023 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст. 186 КК України.

На стадії досудового розслідування «обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), § 32), як у даному випадку, оскільки термін «обґрунтована» залежить від усіх обставин справи, але факти, які викликають підозру, не повинні бути ж такого рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть пред`явлення обвинувачення («Мерабішвілі проти Грузії [ВП]» (Merabishvili v. Georgia [GC], § 184).

Слідчий суддя переконався, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст. 186 КК України за вчинення яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри ОСОБА_5 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Отже, не вдаючись в оцінку даних доказів та зібраних на досудовому слідстві відомостей, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Наявність відповідних ризиків того, що підозрюваний може вчинити певні дії, передбачені ст. 177 КПК України є припущенням, але з певною значною долею вірогідності. Натомість сторона обвинувачення має довести можливість такого припущення не загальними міркуваннями, а конкретними фактами та обставинами, які підтверджуються відповідними доказами.

На переконання слідчого судді, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено, а в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених: п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинити інше кримінальне правопорушення та п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України(Переховуватися від органів досудового розслідування та суду).

Щодо заявленого стороною обвинувачення ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, то на думку слідчого судді даний ризик є припущенням, яке слідчим та прокурором не доведено конкретними фактами та обставинами, які підтверджуються відповідними доказами.

Щодо недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до змісту ч.3 ст.176 КПК України такий запобіжний захід як тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених частиною першою цієї статі не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

На переконання слідчого судді стороною обвинувачення доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Слідчий суддя погоджується із доводами сторони обвинувачення, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, враховуючи з тяжкість кримінального правопорушення, не буде дієвим і не зможе стримати ОСОБА_14 від переховування від органів досудового розслідування та впливу на свідка.

Запобіжний захід у вигляді поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що до органу досудового розслідування і прокуратури не звертались з письмовим зобов`язанням особи, яких слідчий суддя, суд міг би вважатиме такими, що заслуговують на довіру.

Запобіжний захід у вигляді застави також не може бути застосований до підозрюваного у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 офіційно не працює, немає постійного джерела доходів, а внесення за нього застави не зможе завадити продовженню злочинної діяльності.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосований з огляду на те, що в підозрюваного відсутнє постійне місце проживання, постійний дохід, тим самим його перебування під домашнім арештом, не унеможливиться спілкування з свідками, та продовження злочинної діяльності. Окрім того, 23 листопада 2023 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області ОСОБА_5 , вже було обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 . Під час перебування на цілодобовому домашньому арешті ОСОБА_5 був відсутній за місце проживання: 02.12.2023 о 02 год. та 08.12.2023 о 15 год. 52 хв. Події зареєстровані в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області: № 9720 від 02.12.2023 та № 9904 від 09.12.2023. Окрім того, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, відомості про яке внесене в ЄРДР за № 0000812 від 08.12.2023 і яке було вчинено під час дії вищезазначеного запобіжного заходу.

З врахуванням всіх встановлених у кримінальному провадженні обставин, є всі підстави стверджувати, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, а також належним чином гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків, з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину, обставин вчинення злочину та особи підозрюваного.

Обставини, передбачені ч.1 ст. 178 КПК України та враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

ОСОБА_5 будучи неодноразово судимий, востаннє, 02.02.2021 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, згідно ч. 4 ст. 70 КК України на 4 роки 2 місяці позбавлення волі. В подальшому, 11.10.2023 відповідно до ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 03.10.2023, на підставі ст. 81 КК України ОСОБА_5 було умовно достроково звільнено з місць позбавлення волі, з невідбутою частиною покарання 10 місяців обмеження волі, незважаючи на надані йому можливості для виправлення на шлях виправлення не став, а під час того, як судимість за попередніми вироками не була знята чи погашена у встановленому законом порядку, під час строку умовно-дострокового звільнення, повторно вчинив нові умисні тяжкі корисливі злочини, що може свідчити про те, що ОСОБА_5 не бажає ставати на шлях виправлення. ОСОБА_5 ніде офіційно не працює, не має постійного джерела прибутку, що є однією із причин спонукання останнього до вчинення нових кримінальних правопорушень, з метою отримання грошових коштів. Окрім того, 29.11.2023 в Дубенський міськрайонний суд Рівненської області направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України. ОСОБА_5 зареєстрований в с. Здовбиця, Дубенського району де тривалий час не проживає, зі слів на даний час проживає у співмешканки, тому постійного місця проживання не має. Окрім, цього ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, відомості про яке внесене в ЄРДР за № 0000812 від 08.12.2023, яке вчинено під час дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту застосованого до ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді 23.11.2023..

Мета застосування запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та унеможливлення ризиків, передбачених п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України

Висновки слідчого судді.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини та наведені норми КПК України, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, його вік, стан здоров`я, сімейний стан (не одружений), майновий стан (не працює), особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні під час дії воєнного стану на території України умисних тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, вагомість наведених доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень та недоцільність застосування підозрюваному більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, а також, зважаючи на доведеність прокурором та слідчим наявності всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити. Саме такий запобіжний захід сприятиме забезпеченню виконанню ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків. Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

При вирішені питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному враховуються положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, наявні по справі реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає над принципом поваги до особистої свободи підозрюваного. Так, з урахуванням обставин, більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать його належної поведінки.

Вирішення питання щодо визначення розміру застави.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, справи «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 згідно ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів, обставини вчиненого злочину, позицію сторони обвинувачення, майновий стан обвинуваченого, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, суд вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб

Щодо обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначається, які обов`язки з передбачених ст. 194 цього Кодексу, будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_5 альтернативний запобіжних захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків, зокрема:

- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, свій паспорт для виїзду за кордон, та у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

- утримуватись від будь-якого спілкування із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні, в тому числі за допомогою телефонних розмов, листувань за допомогою соціальних мереж та через третіх осіб;

- не відвідувати місця продажу алкогольних напоїв на розлив.

Строк тримання під вартою

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 197 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду, про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання - з моменту затримання.

Підозрюваного ОСОБА_5 затримано не було.

Таким чином, строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно встановити в межах строку досудового розслідування до 14.02.2024.

Значення висновків, що містяться в ухвалі про застосування запобіжних заходів

Висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, обвинуваченого, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, або у будь-якому іншому правопорушенні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000801 від 02 грудня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 4 ст. 185 ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 14.02.2024 із визначенням розміру застави у виді 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Улянівка, Братського району, Миколаївської області, громадянину України, із базовою середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого - запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 14.02.2024.

Встановити заставу у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134200 (сто тридцять чотири тисячі двісті) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок суду за наступними реквізитами:

Код отримувача (код за ЄДРПОУ)26259988
Банк отримувачаДКСУ, м.Київ
Код банку отримувача (МФО)820172
Рахунок отримувачаUA0010559

За умови внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, свій паспорт для виїзду за кордон, та у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

- утримуватись від будь-якого спілкування із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні, в тому числі за допомогою телефонних розмов, листувань за допомогою соціальних мереж та через третіх осіб;

- не відвідувати місця продажу алкогольних напоїв на розлив.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор», а копія документу до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області.

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора у кримінальному провадженні та слідчого суддю Дубенського міськрайонного суду Рівненської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Вказані обов`язки покладаються на ОСОБА_5 з моменту звільнення його з-під варти внаслідок внесення застави до 14.02.2024.

Роз`яснити, що у разі невиконання зазначених обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області та начальнику ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000801.

Ухвала про застосування запобіжного заходу - взяття під варту оголошена підозрюваному ОСОБА_5 .

Підозрюваного ОСОБА_5 взяти під варту у залі суду.

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні повідомити родичів ОСОБА_5 про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали - до 14 лютого 2024 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Дубенського міськрайонного суду

Рівненської області ОСОБА_1