Справа № 738/2126/23
№ провадження 1-в/738/1/2024
УХВАЛА

іменем України

10 січня 2024 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

за участю: секретаря судового засіданняОСОБА_4 ,
учасників судового розгляду: прокурораОСОБА_5 ,
захисникаОСОБА_2 ,
засудженогоОСОБА_3 ,

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

08 грудня 2023 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.

Виклад позиції учасників судового провадження.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник, засуджений підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Представники установи виконання покарання, спостережної комісії у судове засідання не з`явилися, що відповідно до положень частини п`ятої статті 539 КПК України, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Встановлені судом обставини.

Згідно з вироком Київського районного суду міста Одеси від 23 квітня 2020 року, ОСОБА_3 засуджений за частиною другою статті 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації належного йому особистого майна.

Строк вiдбування покарання обчислюється з 27 лютого 2020 року.

Станом на 10 січня 2024 року невідбута частина покарання у виді позбавлення волі становить 1 рік 1 місяць 17 днів.

У характеристиці, затвердженій начальником ДУ «Менська виправна колонія (№ 91)» 27 вересня 2023 року вказано, що засуджений ОСОБА_3 перебуває в місцях позбавлення волі з 27 лютого 2020 року. Згідно з наказом № 58/ЗС-20 від 04 листопада 2020 року був поставлений на профілактичний облік засуджених, які схильні до вчинення злісних порушень встановленого порядку відбування покарання. Згідно з наказом № 135/ОД-21 від 05 травня 2021 року - знятий з даного обліку. Має два стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, характеризується посередньо, один раз заохочувався. Після розподілу з дільниці КДіР був залучений до суспільно-корисної праці з 16 листопада 2020 року до 16 лютого 2021 року, з 12 лютого 2021 року до 30 квітня 2021 року, з 15 липня 2021 року до 31 жовтня 2021 року, до роботи ставився посередньо. На даний час непрацевлаштований.

Згідно із Витягом з рішення комісії МВК № 91 з питань застосування пільг до засуджених установи, згідно зі статтями 100, 101 КВК України, Протокол № 23 від 29 жовтня 2021 року, ОСОБА_3 не заслуговує на застосування до нього статтей 100, 101 КВК України.

Згідно із Витягом з рішення комісії МВК № 91 з питань застосування пільг до засуджених установи, Протокол № 16 від 31 серпня 2022 року, ОСОБА_3 не заслуговує на застосування до нього пільги у виді статті 82 КК України.

Згідно із Витягом з рішення комісії МВК № 91 з питань застосування пільг до засуджених установи, Протокол № 14 від 30 червня 2023 року, ОСОБА_3 не заслуговує на застосування до нього пільги у виді статті 81 КК України.

Згідно з Постановою № 76, протоколу № 27 від 05 грудня 2023 року засідання Спостережної комісії Менської міської ради, постановлено рішення по передчасне застосування до засудженого ОСОБА_3 пільги, передбаченої статтею 81 КК України умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 537, пункту 1 частини другої статті 539 КПК України питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким вирішується судом у межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Засуджений на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Менська виправна колонія (№ 91)», яка знаходиться в межах територіальної юрисдикції Менського районного суду Чернігівської області.

Згідно з положеннями частин першої, третьої статті 82 КК України, невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Застосування до засудженого заміни невідбутої частини покарання більш м`яким передбачено дискреційною нормою Кримінального кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» орієнтовано суди на те, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з частиною першою статті 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким не є обов`язком суду, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно-корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

Суд встановив, що ОСОБА_3 засуджений до покарання у виді позбавлення волі за тяжкий злочин, відбув 2/3 частини строку призначеного судом покарання, з характеристики засудженого, матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_3 стає на шлях виправлення, але на час розгляду клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`ким ОСОБА_3 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Так, суд встановив, що під час відбування покарання засуджений до дисциплінарної відповідальності притягувався два рази, які на даний час погашені, один раз заохочувався, на даний час не працює.

Відсутність на даний час діючих стягнень у засудженого, дотримання ним режиму утримання та відбуття визначеної законом частини покарання, не є визначальними під час вирішення питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки ці обставини не мають виключного значення при прийнятті рішення про застосування до засудженого пільги, передбаченої статтею 82 КК України. Таке рішення ухвалюється судом з врахуванням поведінки засудженого за весь час відбування покарання і якщо останній сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Дотримання засудженим норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, є обов`язком засуджених, який передбачений положеннями статті 107 КВК України.

Згідно із рішенням спостережної комісії, застосування до засудженого заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є передчасним.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що відсутність стягнень у засудженого свідчить про те, що останній стає на шлях виправлення, але не доводить його виправлення та готовність до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами виправної колонії.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, а також враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним та послідовним, суд дійшов висновку про передчасність заявленого клопотання.

За таких обставин, суд дійшов висновку у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання біль м`яким засудженому ОСОБА_3 відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 81 КК України, статями 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1