Справа № 346/6084/23
Провадження № 1-в/346/361/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації

ДУ "Коломийська ВК (№ 41)" ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия за допомогою відеоконференцзв`язку клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, неодноразово судимого, востаннє Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 10.08.2021р. за ст.185 ч.2, ст.296 ч.3. ч.ч.1,4, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.

Початок строку: 16.01.2021 р.

Кінець строку: 16.02.2025 р.

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що відбуває покарання та початок його строку - 16.01.2021 року, за період відбування покарання характеризується на його думку позитивно, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, мав чотири стягнення, які погашені, отримав одне заохочення, про його сумлінне ставлення до праці свідчить одне заохочення, про сумлінну поведінку свідчить те, що характеризується на його думку позитивно, згідно ст.134 КВК України дисциплінарних стягнень немає. Просить застосувати умовно-дострокове звільнення і звільнити його умовно-достроково від відбуття покарання на невідбутий строк приблизно 1 рік 5 місяців.

Під час судового розгляду засуджений ОСОБА_5 просив клопотання задовольнити.

Представник Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» заперечив щодо задоволення клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 заперечила щодо задоволення клопотання, вважає, що засуджений не довів своє виправлення, крім того порушена процедура подання клопотання про УДЗ як передбачено чинним КВК України.

Ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого ОСОБА_5 , враховуючи пояснення засудженого ОСОБА_5 , думку прокурора, представника ДУ "Коломийська ВК (№ 41)" суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. Єдиною і достатньою підставою умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання: виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Під сумлінною поведінкою розуміється не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, а й прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Відповідно до ч. 3 п.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою (наявність як пасивної так і активної форми поведінки) і ставленням до праці (постійну свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, внесення раціоналізаторських пропозицій, винахідницькі відкриття, сумлінне виконання трудових обов язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності або підвищення ділової кваліфікації, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна тощо) довів своє виправлення після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Єдиною і достатньою підставою умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання: виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Під сумлінною поведінкою розуміється не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, а й прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Виходячи із вимог ст. 81 КК України, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості.

Встановлено, що ОСОБА_5 неодноразово судимий, востаннє засуджений вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 10.08.2021р. за ст.185 ч.2, ст.296 ч.3. ч.ч.1,4, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць (а.с.13-17).

Як вбачається з характеристики на засудженого ОСОБА_5 від 19.10.2023, останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 18.01.2021 року. Під час тримання в ДУ «УВП-12» м. Івано-Франківськ допускав порушення режиму утримання, за що було накладено два дисциплінарні стягнення, які погашено. Заохочення не застосовувались. З 13.11.2021 по 16.11.2022 року відбував покарання в ДУ «Личаківська виправна колонія (№30). За час відбування покарання характеризувався наступним чином: допускав порушення режиму утримання, за що було накладено два дисциплінарні стягнення, які погашено. Заохочення не застосовувались. З 16.11.2022 року відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)». За період відбування покарання не допускав порушень встановленого порядку відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались. Застосовано одне заохочення. На виробництві установи не працевлаштований. На заходи виховного впливу реагує посередньо, не завжди робить належні висновки. Уникає робіт по благоустрою місць позбавлення волі. У відношенні до представників адміністрації колонії не завжди тактовний та ввічливий. Законні вимоги представників адміністрації виконує під контролем адміністрації. Приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення». Санітарно-гігієнічних норм дотримується. Зовнішній вигляд охайний. У взаємовідносинах із засудженими не конфліктний. Віддає перевагу спілкуванню із засудженими різної спрямованості. За характером запальний, скритний. В індивідуальних бесідах не відвертий. Виконавчі листи не надходили. Зв?язок з родичами не підтримує. Згідно вироку вину в скоєному злочині визнав повністю. Перебуває на профілактичних обліках, як особа схильна до самоушкодження та як особа-схильна до захоплення заручників. 10.06.2022 року засіданням комісії відмовлено у застосуванні статті 101 КВК України. 16.02.2023 року засіданням комісії відмовлено у застосуванні статті 82 КК України (а.с. 10).

Згідно довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» до засудженого - 07.05.2021р. за нанесення собі членоушкодження застосовано стягнення у виді попередження; 28.10.2021р. за нетактовну поведінку у відношення до представників адміністрації застосовано стягнення у виді догани; 13.01.2022 р. за порушення ПВР (куріння в строю) застосовано стягнення у виді суворої догани; 15.02.2022р. за порушення розпорядку дня застосовано стягнення у виді суворої догани, які на даний час погашено. 04.07.2023 р. застосовано заохочення у виді подяки за сумлінну поведінку та активну участь у благоустрою місць позбавлення волі (а.с.11).

Встановлено, що згідно опитувального листа щодо можливості застосування статті 81 КК України до засудженого ОСОБА_6 від 19.10.2023р. висновок членів комісії ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)» - не заслуговує.(а.с. 9).

Як вбачається з Виписки з протоколу №28 від 19.10.2023 року засідання комісії з розгляду питань щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (статті 81, 107 КК України) заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, заміни невідбутої покарання більш м`яким (стаття 82 КК України), встановлення адміністративного нагляду згідно із Закон України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» переведення засуджених на підставах, встановлених статтями 10, 50, 57, 93, 101, 147, 151-1 КВК України зазначено що ОСОБА_5 не довів своє виправлення (а.с.12).

Суд вважає, що сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Разом з тим, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого-процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Не зважаючи на викладене та формальне існування підстав для звільнення засудженого умовно-достроково, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання засудженого, оскільки останній за час відбування покарання працевлаштованим не був, що є прямою перешкодою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Крім того, суд звертає увагу на той факт, що засуджений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить на переконання суду про те, що останній належних висновків не зробив і продовжував вчиняти злочини, що також ставить під сумнів досягнення головної мети покарання - перевиховання.

Відбуття ж певної частини покарання, наявність одного заохочення за дотримання засудженим правил поведінки та активну участь у благоустрою місць позбалення волі саме по собі не може бути визнано достатніми підставами для застосування заохочувальної норми, визначеної ст. 81 КК України, оскільки дотримання правил поведінки є обов`язком засудженого, мірою його необхідної поведінки, і ці обставини не доводять виправлення засудженого.

Слід зазначити, що застосування заходів заохочення полягає в тому, що основною підставою для прийняття рішення про їх застосування повинна бути об`єктивна оцінка всієї правомірної поведінки засудженого під час відбування покарання.

Суд звертає увагу на те, що дотримання порядку та умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є його обов`язком відповідно до ст. 9 КВК України.

Згідно з ч. 1, 3 ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Зважаючи на те, що висновок про застосування умовно-дострокового звільнення має ґрунтуватися на оцінці поведінки засудженого за весь час відбування покарання, суд також не може прийняти до уваги твердження засудженого про те, що він характеризується позитивно, маючи одне заохочення, погашені стягнення, що довів своє виправлення.

Наведені вище обставини в сукупності свідчать про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення достатньому для застосування умовно-дострокового звільнення відповідно до положень ст. 81 КК України.

Враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, що не було доведено ні поведінкою, ні ставленням до праці засудженого під час відбування покарання, суд доходить висновку про відсутність підстав для його умовно-дострокового звільнення.

Крім того на засудженого у випадку прийняття рішення про подання матеріалів до суду щодо вирішення питання умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (ст.81 Кримінального кодексу України), відповідний підрозділ виправної колонії, де засуджений відбуває покарання, готує до суду подання, яке містить анкетні дані, у тому числі про наявність чи відсутність непогашених та незнятих судимостей, про відбуту частину строку покарання, про поведінку, ставлення до праці та навчання за весь час відбування покарання засудженим, до якого долучаються висновок комісії установи (СІЗО), характеристика на засудженого, дані про достроково не зняті або не погашені у встановленому законом порядку стягнення, зазначені в абзацах четвертому, шостому - десятому частини першої статті 132 Кримінально-виконавчого кодексу України, протягом строку, визначеного статтями 152 та 154 КВК України, та особова справа засудженого. Після погодження подання зі спостережною комісією, матеріали направляються до суду.

Однак питання про умовно-дострокове звільнення засудженого в даному судовому засіданні розглядається не на підставі подання ДУ "Коломийська виправна колонія (№41), погодженого зі спостережною комісією як цього вимагає кримінально-виконавче законодавство, а на підставі клопотання засудженого, що є недотриманням процедурного порядку умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, передбаченого ст.ст.152,154 КВК України. Даний факт позбавляє можливості відповідну спостережну комісію здійснювати громадський контроль за дотриманням законодавства при умовно-достроковому звільненні засудженого Кіцелюка, а також організувати громадський контроль за його поведінкою протягом невідбутої частини покарання.

Згідно п.п.1,2,17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто досягнення мети передбаченої ст.50 КК України.

Враховуючи, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, беручи до уваги наведене, суд вважає, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення в даному випадку, не є виправданим.

На підставі наведеного, ст.81 КК України, керуючись ст.ст.152,154 КВК України, ст.ст.336, 537 КПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали складено 23 листопада 2023 року о 15 год. 15 хв.

Суддя: ОСОБА_1