Справа 370/2377/20 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/1398/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

25 січня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу прокурора Макарівського відділу Києво - Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 на вирок Макарівського районного суду Київської області від 21 червня 2023 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Макарівського районного суду Київської області від 21 червня 2023 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 14 березня 2023 року вироком Миронівського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. 70 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі;

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, ОСОБА_8 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначеного за даним вироком та за вироками: Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2020 року, Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.09.2020 року, Іванківського районного суду Київської області від 16.10.2020 року, Острозького районного суду Рівненської області від 09.12.2020 року, Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.12.2020 року, Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.05.2021 року, Вишгородського районного суду Київської області від 08.07.2021 року, Миронівського районного суду Київської області від 14.03.2023 року визначене остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років і 2 місяці;

вирішене питання про судові витрати.

Відповідно до вироку, ОСОБА_8 , на початку січня 2020 року, більш точного часу слідством не встановлено, перебуваючи в с. Мотижин Макарівського району Київської області, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом віджиму металопластикового вікна проник у будинок на території домогосподарства АДРЕСА_3 , де повторно, здійснив крадіжку побутової техніки на загальну суму 15 000 грн, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальних збитків у вказаному розмірі.

Крім того, 05 лютого 2020 року, близько 09 години, ОСОБА_8 , перебуваючи в смт Макарів, Київської області, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження металопластикового вікна проник у будинок на території домогосподарства АДРЕСА_4 , де здійснив крадіжку майна на загальну суму 2 583 грн, чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальних збитків у вказаному розмірі.

Крім того, у середині січня 2020 року, більш точної дати та часу слідством не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи в с. Колонщина Макарівського району Київська області, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом ривка за ручку вхідних дверей проник у підсобне приміщення на території домогосподарства АДРЕСА_5 , де здійснив крадіжку електроприладів на загальну суму 9 000 грн, чим завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріальних збитків у вказаному розмірі.

Крім того, в кінці січня 2020 року, більш точної дати та часу слідством не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи в с. Королівка Макарівського району Київської області, з метою незаконного заволодіння чужим майном, приставивши металеву драбину до будинку, що стояла у цьому ж подвір`ї, заліз на рівень другого поверху, де ножем вийняв шибку та через віконний отвір проник у будинок на території домогосподарства АДРЕСА_6 , де повторно, здійснив крадіжку майна на загальну суму 750 грн, чим завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріальних збитків у вказаному розмірі.

Крім того, на початку лютого 2020 року в темну пору доби, більш точної дати та часу слідством не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи в садовому товаристві «Здвиж» Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом віджиму віконної рами вікна проник у будинок на території домогосподарства № 15 по 5 лінії, де здійснив крадіжку майна на загальну суму 21 000 грн, чим завдав потерпілому ОСОБА_13 матеріальних збитків у вказаному розмірі.

Крім того, на початку лютого 2020 року, більш точної дати та часу слідством не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи в с. Лишня Макарівського району Київської області, з метою незаконного заволодіння чужим майном, через отвір у гаражному приміщенні, примикаючому до будинку, проник всередину житла, де повторно, таємно викрав із будинку та прилеглих до нього підсобного і гаражного приміщень майно загальною вартістю 19 000 грн, чим завдав потерпілій ОСОБА_14 матеріальних збитків у вказаному розмірі.

В апеляційній скарзі прокурора указано на незаконність вироку у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування доводів скарги указав на те, що суд першої інстанції, призначивши ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України, помилково дійшов висновку про необхідність призначення остаточного покарання шляхом складання покарань, призначеного вироком Макарівського районного суду Київської області від 21.06.2023 року та за вироками: Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2020 року, Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.09.2020 року, Іванківського районного суду Київської області від16.10.2020 року, Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.12.2020 року, Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.05.2021 року та Вишгородського районного суду Київської області від 08.07.2021 року. Призначивши таким чином покарання, на переконання прокурора місцевий суд застосував закон, який не підлягав застосуванню, а саме неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність. Оскільки, ОСОБА_8 вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення в період часу з січня по лютий 2020 року, тобто до ухвалення відносно нього вироків Острозького районного суду Рівненської області від 09.12.2020 року, який не був врахований жодним наступним вироком, та Миронівського районного суду Київської області від 14.03.2023 року, яким враховано вирок Вишгородського районного суду Київської області від 08.07.2021 року, в якому враховано усі попередні вироки ухвалені відносно ОСОБА_8 . Просив вирок змінити та виключити з резолютивної частини вироку посилання щодо призначення остаточного покарання на підставі складання покарань, призначеного вироком Макарівського районного суду Київської області від 21.06.2023 року та вироками: Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2020 року, Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.09.2020 року, Іванківського районного суду Київської області від 16.10.2020 року, Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.12.2020 року, Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.05.2021 року та Вишгородського районного суду Київської області від 08.07.2021 року. Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначеного даним вироком і вироками Острозького районного суду Рівненської області від 09.12.2020 року та Миронівського районного суду Київської області від 14.03.2023 року, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 2 місяці.

Апеляційним судом вживалися усі передбачені законом заходи направлені на повідомлення потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 про дату, час та місце апеляційного розгляду, як то надіслання поштових повідомлень, розміщення повідомлень на офіційному сайті суду тощо. У судові засідання апеляційного суду на визначений день та час потерпілі не з`являлися. У зв`язку із викладеним колегія суддів вважала за можливе провести апеляційний розгляд у відсутність потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 .

За клопотанням обвинуваченого ОСОБА_8 , за відсутності обов`язковості його участі під час апеляційного розгляду, апеляційний розгляд був проведений у його відсутність.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, пояснення прокурора, який апеляційну скаргу прокурора підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки суду першої інстанції щодо обставин кримінального провадження, докази стосовно яких судом першої інстанції, за згодою учасників судового розгляду не досліджувались і щодо яких не надійшло апеляційних скарг, апеляційним судом не перевірялися. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги відповідно до положень ч.2 ст. 404 КПК України колегія суддів не знаходить.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання, то вони ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до положень ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Призначивши обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років та застосувавши при призначенні покарання в порядку ч.4 ст. 70 КК України принцип часткового складання покарань, призначених за цим вироком та за вироками: Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2020 року, Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.09.2020 року, Іванківського районного суду Київської області від 16.10.2020 року, Острозького районного суду Рівненської області від 09.12.2020 року, Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.12.2020 року, Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.05.2021 року, Вишгородського районного суду Київської області від 08.07.2021 року, Миронівського районного суду Київської області від 14.03.2023 року, поза увагою судді місцевого суду залишилось те, що покарання за вироками: Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2020 року, Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.09.2020 року та Іванківського районного суду Київської області від 16.10.2020 року фактично увійшли за правилами ч.4 ст.70 КК України до остаточного покарання призначеного ОСОБА_8 за вироком Острозького районного суду Рівненської області від 09.12.2020 року, а покарання за вироками: Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.12.2020 року, Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.05.2021 року та Вишгородського районного суду Київської області від 08.07.2021 року фактично увійшли за правилами ч.4 ст.70 КК України до остаточного покарання призначеного ОСОБА_8 за вироком Миронівського районного суду Київської області від 14.03.2023 року.

За таких обставин, залишивши поза увагою те, що частковому складанню за правилами ч.4 ст.70 КК України підлягали лише покарання, призначені ОСОБА_8 за вироками Миронівського районного суду Київської області від 14.03.2023 року та Острозького районного суду Рівненської області від 09.12.2020 року, місцевий суд, до призначеного покарання за ухваленим вироком частково склав за правилами ч.4 ст.70 КК України покарання за вироками: Броварського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2020 року, Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.09.2020 року, Іванківського районного суду Київської області від 16.10.2020 року, Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.12.2020 року, Васильківського міськрайонного суду Київської області від 17.05.2021 року та Вишгородського районного суду Київської області від 08.07.2021 року, покарання за якими вже були поглинені та враховані при призначенні покарання іншими вироками, чим фактично застосував закон, який не підлягав застосуванню що є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що, відповідно до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для зміни вироку.

Приведення призначеного покарання за вироком від 21.06.2023 року у відповідність до вимог закону можливе шляхом застосування до призначеного вироком покарання положень ч.4 ст.70 КК України - за сукупністю кримінальних правопорушень, із застосуванням принципу часткового складання покарань призначеного за ухваленим вироком та невідбутої частини покарань за вироками Острозького районного суду Рівненської області від 09.12.2020 року та Миронівського районного суду Київської області від 14.03.2023 року, що не вплине на остаточно призначене ОСОБА_8 покарання, про що порушене питання у апеляційній скарзі прокурора. На думку колегії суддів, приведення призначеного судом першої інстанції покарання у відповідність до вимог закону шляхом застосування положень ч.4 ст.70 КК України не суперечить закону та не порушує прав обвинуваченого.

У зв`язку із викладеним, колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни вироку Макарівського районного суду Київської області від 21 червня 2023 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання шляхом приведення його у відповідність до вимог закону.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Макарівського районного суду Київської області від 21 червня 2023 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначеного даним вироком і вироками Острозького районного суду Рівненської області від 09.12.2020 року та Миронівського районного суду Київської області від 14.03.2023 року, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років і 2 місяці.

Врешті вирок Макарівського районного суду Київської області від 21 червня 2023 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення.

СУДДІ

__________________ ______________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4