Справа № 463/2027/23
пр.№ 1-кп/464/357/23
03 листопада 2023 року м.Львів
Сихівський районний суд м.Львова
головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
де сторонами виступають з боку:
обвинувачення прокурори: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;
захисту - обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_11 , законний представник ОСОБА_12 ;
обвинувачений ОСОБА_4 та захисники: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ;
обвинувачена ОСОБА_5 та захисники: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ;
обвинувачений ОСОБА_6 та захисники: ОСОБА_16 , ОСОБА_15 ;
обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_17 ;
учасниками провадження потерпілі: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , -
з участю прокурора ОСОБА_9 , обвинувачених, захисників: ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та законного представника неповнолітнього обвинуваченого, -
в с т а н о в и в :

У суді на стадії судового розгляду (дослідження письмових доказів) перебуває вказане кримінальне провадження.
Відповідно до вимог ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого; за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження: обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, покликаючись на наявність обґрунтованої підозри у кримінальних правопорушеннях та відповідних ризиків, та обвинуваченим: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 на два місяці строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покликаючись на необхідність забезпечення виконання ними таких та наявність відповідних ризиків.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники заперечили щодо застосування саме такого запобіжного заходу з підстав відсутності ризиків та стану здоров`я обвинуваченого; а обвинувачені: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та їх захисники, законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 не заперечили проти про продовження строку дії обов`язків.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження при вирішенні клопотань, заявлених стороною обвинувачення, суд висновуває наступне.
Заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, що визначено ст.ст.131, 132 КПК України.
Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 серпня 2022 обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід тримання під вартою на строк до 23 жовтня 2022 року без визначення розміру застави, який надалі неодноразово продовжувався, востаннє - ухвалою Сихівського районного м.Львова від 11.09.2023. до 09.11.2023. включно. Остання ухвалою Львівського апеляційного суду від 17.10.23. залишена без змін, а апеляційна скарга захисту - без задоволення.
За п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте у встановленому цим Кодексом порядку.
Судовими рішеннями при обранні та продовженні дії запобіжного заходу встановлено наступне: існування ризиків: переховуватись обвинуваченим від суду підтверджується тим, що у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна і це може стимулювати його до втечі, у тому числі з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені злочини, обвинувачений може перетнути державний кордон України, тяжкість інкримінованих злочинів та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом до втечі; незаконного впливу на потерпілих, свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування з метою надання ними неправдивих показань, які б виправдовували обвинуваченого у вчиненні злочинів, підтверджується, зокрема, характером і способом вчинення кримінальних правопорушень, що йому інкримінується, з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст.23 КПК України), потерпілі та свідки ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу вироку суду.
Обставини вчинення інкримінованих злочинів злочинною організацією, у створенні якої обвинувачується ОСОБА_6 , як керівник, корисливі мотиви, систематичність та повторність вчинення, ставлення останнього до пред`явленого обвинувачення, за яким останній, як ствердив визнає часткову винуватість за злочином, передбаченим ч.4 ст.296 КК України, а в решті заперечує, у своїй сукупності дають усі підстави вважати, що такий може надалі займатися злочинною діяльністю та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Усвідомлення загрози реального покарання у виді позбавлення волі на значний строк у разі визнання винуватості, конкретні фактичні обставини низки злочинів: проти волі, честі та гідності особи, власності, громадської безпеки, громадського порядку та моральності, авторитету органів державної влади, у сукупності підвищують суспільну небезпечність діяння та особи, на переконання суду свідчать про доцільність продовження обвинуваченому виняткового заходу у вигляді тримання під вартою, що зможе запобігти доведеним ризикам та сприятиме забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Більш м`які запобіжні заходи, як просить захист, чи їх незастосування не забезпечать його належної поведінки з урахуванням сукупності наведених ризиків, а безпека суспільства вимагає ізоляції особи, яка з достатньою обґрунтованою ймовірністю здатна завдати істотної шкоди правам і свободам інших осіб, адже обвинуваченому, командиру добровольчого формування Львівської міської територіальної громади, в умовах воєнного стану інкримінується створення та керівництво злочинною організацією, в якій вчинено незаконне позбавлення волі людини щодо двох осіб, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань, вимагання з погрозою насильства, грубе порушення громадського порядку, примушення до виконання цивільно-правових зобов`язань, а також втягнення неповнолітнього у протиправну діяльність, зберігання та придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Жодних доказів, які б свідчили про зменшення або зникнення встановлених ризиків, стороною захисту у спростування не надано, а наявність дитини та дружини з урахуванням характеру протиправних діянь не мінімізує перелічених ризиків. Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням захворювання обвинуваченого, якому в СІЗО надається належна медична допомога, не встановлено.
Зазначене вище у своєму взаємозв`язку зумовлює необхідність продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як запобіжний захід, що забезпечить його дієвість та сприятиме виконанню завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України. КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак має реальну потенційну можливість їх вчинити в майбутньому.
Частиною 3 ст.183 КПК України визначено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті. Так як ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні зокрема злочину, передбаченого ст.255 КК України, та злочинів із застосуванням насильства і погрозою його застосування, тому відсутні підстави для визначення йому розміру застави.
Щодо продовження строку дії покладених на обвинувачених обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, суд вважає клопотання підставним та обгрунтованим, виходячи з наступного.
Обвинуваченому ОСОБА_3 21.02.23. ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова змінено запобіжний захід на особисте зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, які неодноразово продовжувалися.
Обвинуваченому ОСОБА_4 26.08.22. ухвалою слідчого судді того ж суду обрано запобіжний захід тримання під вартою із визначенням розміру застави, який неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 23 березня 2023 року терміном до 23 травня 2023 року із визначенням застави; у разі внесення застави на обвинуваченого покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України. ОСОБА_4 звільнений з-під варти у зв`язку із внесенням застави, визначеної ухвалою суду.
Обвинуваченій ОСОБА_5 26.08.22. ухвалою слідчого судді того ж суду обрано запобіжний захід тримання під вартою із визначенням застави, який неодноразово продовжувався; у разі внесення застави на обвинувачену покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України. Така звільнена з-під варти у зв`язку із внесенням застави, визначеної ухвалою суду.
Обвинуваченому ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді того ж суду і тієї ж дати обрано запобіжний захід тримання під вартою із визначенням застави, який неодноразово продовжувався; у разі внесення застави на обвинуваченого покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України. Останній звільнений з-під варти у зв`язку із внесенням застави, визначеної ухвалою суду.
Востаннє строк дії вказаних обов`язків обвинуваченим продовжувався ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 11.09.2023. строком до 09.11.23.
За ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу (ч.1 ст.179 КПК України).
Суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, за приписами ч.5 ст.194 КПК України, де наведено відповідний перелік, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені ч.ч.5, 6 цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
З урахуванням того, що відносно вказаних обвинувачених на даний час діють такі запобіжні заходи як застава та особисте зобов`язання, тому з метою забезпечення виконання покладених на них процесуальних обов`язків та запобігання визначених ризиків з урахуванням характеру і обставин інкримінованих злочинів, їх осіб та позицій щодо погодження із доводами клопотання, та переконливою доведеністю прокурором необхідності та доцільність таких, строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, слід продовжити. Відомості, які б спростовували даний висновок суду та доводили протилежне, відсутні.
Керуючись ст.ст.369-372 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
задоволити клопотання прокурора.
Продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 01 січня 2024 року включно.
Продовжити до 03 січня 2024 року строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
- прибувати до суду за кожною вимогою;
- не відлучатися за межі Львівської області, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та навчання;
- утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками, іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).
Продовжити до 03 січня 2024 року строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:
- прибувати до суду за кожною вимогою;
- не відлучатися за межі Львівської області без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).
Продовжити до 03 січня 2024 року строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених на обвинувачену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:
- прибувати до суду за кожною вимогою;
- не відлучатися за межі Львівської області без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).
Продовжити до 03 січня 2024 року строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме:
- прибувати до суду за кожною вимогою;
- не відлучатися за межі Львівської області без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання/місця праці;
- утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками, іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).
Ухвала в частині обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, у решті її частини - остаточна та оскарженню не підлягає.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуальних прокурорів провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_22