Справа № 463/678/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/177/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 30 січня 2024 року про повернення скарги останньому на бездіяльність прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_7 щодо нерозгляду клопотання ОСОБА_6 від 22 січня 2024 року про визнання потерпілим в кримінальному провадженні №0000133 від 21.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України,

з участю: заявника ОСОБА_6 ,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 30 січня 2024 року повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_7 щодо нерозгляду клопотання останнього від 22 січня 2024 року про визнання потерпілим в кримінальному провадженні №0000133 від 21.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що скаржником оскаржується бездіяльність прокурора, який здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні, орган досудового розслідування в якому не знаходиться в межах територіальної юрисдикції Личаківського районного суду м. Львова.

На дану ухвалу ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 30 січня 2024 року та повернути скаргу в суд першої інстанції для нового розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що слідчий суддя не повно та необ`єктивно розглянув його скаргу. Зазначає, що слідчий суддя не з`ясував всі обставини справи. Вважає, що суд першої інстанції не вправі вирішувати підслідність.

Апелянт зазначає, що звертися до Шевченківського районного суду м. Львова у нього не має підстав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

За приписами до ч. 3 ст. 21 КПК України, кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно вимог п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, повертається особі, яка її подала, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді.

Зі змісту вказаної норми статті вбачається, що скарга подається до суду за місцем розташування органу або місця роботи посадової особи, рішення, дії чи бездіяльність якої оскаржується. Оскільки скарга подається до суду за місцем розташування органу або роботи посадової особи, рішення, дії чи бездіяльність якої оскаржується, то подання такої скарги до іншого суду є порушенням територіальної підсудності, що передбачена ст. 32 КПК України. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора розглядається слідчим суддею місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням вимог статей 32 і 33 цього Кодексу щодо територіальної та інстанційної підсудності.

Виходячи з положень ст. 304, 306 КПК України та загальних засад кримінального процесуального законодавства, зокрема ст. 32, 34 КПК України, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування покладено на слідчого суддю суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Як вбачається зі змісту скарги, ОСОБА_6 звернувся до прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000133, з клопотанням від 22 січня 2024 року про визнання потерпілим в кримінальному провадженні №0000133 від 21.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України. Вказане клопотання прокурором у встановлений КПК України строк не розглянуто, а супровідним листом за №14.50/80-491-23 від 24.01.2024 року скеровано для розгляду начальнику Відділ поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівської області ОСОБА_8 .

Разом з тим, з копії долученого до матеріалів скарги витягу з ЄРДР про зареєстроване кримінальне провадження №0000133, органом, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000133, визначено Відділ поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівської області (м.Львів, Шевченківський район).

При цьому, на виконання вимог ч.2 ст.36 КПК України нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000133 здійснюється прокурорами Галицької окружної прокуратури м. Львова, зокрема прокурором ОСОБА_9 .

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя у своїй ухвалі вірно зазначила те, що відповідні рішення, дії чи бездіяльність уповноваженої особи Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівської області чи Галицької окружної прокуратури м. Львова в межах кримінального провадження №0000133 підлягає оскарженню до Шевченківського районного суду м. Львова, в юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Враховуючи вищезазначене апеляційний суд зазначає, що скаржником оскаржується бездіяльність прокурора, який здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні, орган досудового розслідування в якому не знаходиться в межах територіальної юрисдикції Личаківського районного суду м. Львова, то подана скарга не підлягає розгляду слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова у зв`язку з непідсудністю.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя місцевого суду обґрунтовано повернув скаргу ОСОБА_6 , а тому ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 30 січня 2024 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 30 січня 2024 року про повернення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_7 щодо нерозгляду клопотання останнього від 22 січня 2024 року про визнання потерпілим в кримінальному провадженні №0000133 від 21.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: