ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спеціального судового провадження в залі суду м.Рівне кримінальне провадження №0000035 від 13.05.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Красне Поле Марківського району Луганської області, останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , яка на момент вчинення злочину перебувала на посаді інспектора сектору кадрового забезпечення Старобільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області, громадянка України, українка, з вищою освітою,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, колегія суддів -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_7 , маючи спеціальне звання «старший лейтенант поліції», згідно з абз.1 п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», була працівником правоохоронного органу, у зв`язку з чим постійно здійснювала функцію представника влади.

Під час повномасштабного вторгнення 24.02.2022 року селище міського типу Марківка Старобільського району Луганської області було окуповане військовими РФ та представниками підконтрольної окупаційній владі РФ так званої «Луганської народної республіки».

У зв`язку з такими обставинами 24.02.2022 року працівникам ГУНП в Луганській області, зокрема поліцейській ОСОБА_7 було надано наказ евакуюватися у визначене керівництвом місце для подальшого виконання службових обов`язків.

Однак, інспектор сектору кадрового забезпечення Старобільського РУП ГУНП в Луганській області ОСОБА_7 для несення служби у період з 25.02.2022 року по теперішній час у визначене керівництвом поліції не прибула, а натомість не бажаючи сумлінно виконувати покладені на неї службові обов`язки, з особистих мотивів, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів військової агресії РФ проти України, з власної ініціативи на початку березня 2022 року, але не раніше 07.03.2022 року (більш точну дату і час не вдалося встановити) добровільно перейшла на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, тобто вчинила державну зраду за таких обставин.

Так, на початку березня 2022 року, але не раніше 07.03.2022 року (більш точну дату і час не вдалося встановити) поліцейська ОСОБА_7 , діючи умисно та протиправно, за власним бажанням, не маючи на те відповідних встановлених законодавством повноважень та без отримання будь-яких вказівок від керівництва Національної поліції, реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення державної зради, взяла активну участь у діяльності підконтрольному окупаційній владі РФ силовому блоці «ЛНР», а саме шляхом зайняття посади у «Марковскому РОВД МВД ЛНР», територія обслуговування якого включає тимчасово окупований РФ населений пункт - смт. Марківка Луганської області, а отже основною ціллю якої було надання допомоги ворогу на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а також дестабілізація суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України, зокрема, шляхом сприяння збройної сили проти Збройних сил України та інших військових формувань, задіяних у відсічі російської агресії.

Інспектор сектору кадрового забезпечення Старобільського РУП ГУНП в Луганській області ОСОБА_7 , вступаючи до не передбачених законом збройних формувань «Марковского РОВД МВД ЛНР», була достовірно обізнаною, що останнє має організаційну структуру правоохоронного типу (поділяються на структурні підрозділи з визначенням особового складу кожного з них, який носить формений одяг поліцейського типу), характеризуються наявністю єдиноначальності та субординації (невстановленими органами досудового розслідування особами здійснюється єдине керівництво зазначеними поліцейськими формуваннями), використанням знаків розрізнення (нарукавних шевронів та інших предметів), мають воєнізований характер завдань та методів (здійснення з використанням вогнепальної зброї та поліцейської техніки збройного опору підрозділам Збройних Сил України й інших військових формувань України, задіяних у відсічі російської агресії, зокрема на території Луганської області України) та ставлять перед собою специфічні завдання (утримання території окремих районів Луганської області, тимчасово не підконтрольних органам державної влади України, встановлення на території цих районів Луганської області військового стану (організація пошуку однодумців таких протиправних дій, залучення їх до вчинення такої протизаконної діяльності, перевірка документів у осіб, чергування з вогнепальною зброєю на підконтрольних об`єктах, обладнання на території зазначених районів луганської області так званих «блок постів» для здійснення збройного опору Збройним Силам України й іншим військовим формуванням України) та мають для цього відповідні матеріальні засоби (вогнепальну зброю автомати, бойові припаси (патрони) та військову техніку, а також забезпечення встановленого порядку забезпечення громадської безпеки на таких територіях.

При цьому, поліцейська ОСОБА_7 усвідомлювала, що зазначений підрозділ «МВД ЛНР», у якому остання ініціативно зайняла посаду, не відносяться до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу безпеки України», «Про Національну поліцію», «Про державну прикордонну службу України», «Про Національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими визначено створення та функціонування збройних формувань України.

Отже, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.111 Кримінального кодексу України (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законами України № 1183-VII від 08.04.2014, № 1689-VII від 07.10.2014; в редакції Закону України № 2113-IX від 03.03.2022), а саме: державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненому в умовах воєнного стану.

Обвинуваченій ОСОБА_7 , будучи повідомленим в порядку передбаченому КПК України, про місце дату і час розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки до суду не повідомила. Зокрема, суд належно повідомляв обвинувачену про розгляд справи, здійснюючи повідомлення про призначені судові засідання в Рівненському міському суді в газеті «Урядовий кур`єр» та внесенням інформації на офіційний веб-сайт суду. Рекомендовані повідомлення поштового відправлення «Укрпошта» за місцем його реєстрації не надсилались, оскільки місцем реєстрації та проживання ОСОБА_7 є тимчасово непідконтрольна державі Україна територія.

Досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.111 КК України, здійснювалось в порядку спеціального досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 26 липня 2022 року.

Також відповідно до ухвали суду від 10 лютого 2023 року, здійснено спеціальне судове провадження стосовно ОСОБА_7 ..

Отже, суд здійснив розгляд кримінального провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) що відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Судом встановлено, що стороною обвинувачення, використані всі передбачені законом заходи (можливості), для дотримання прав підозрюваного (обвинуваченої ОСОБА_7 ), зокрема права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

В судовому засіданні захисник обвинуваченої, просив суд, ухвалити виправдувальний вирок щодо ОСОБА_7 , оскільки на його думку, як під час досудового розслідування та судового розгляду не доведена об`єктивна сторона інкримінованого злочину підзахисній, що є одним із елементів складу злочину, не встановлено, що ОСОБА_7 діяла добровільно чи під примусом.

На думку суду доказами вини ОСОБА_7 в інкримінованому злочині є докази, що оцінювались судом, які є належними та допустимими, достовірними, оскільки вони були зібрані з дотриманням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України та в порядку визначеному кримінальним процесуальним кодексом України.

Зазначені вище обставини вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення та її вина встановлена наступними дослідженими у суді доказами, зокрема:

- рапортом про виявлення в діях ОСОБА_7 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України №13 від 13.05.2022 року;

- витягом з наказу ГУНП в Луганській області №39 о/с віж 28.01.2021 року, яким старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 призначено інспектором сектору кадрового забезпечення Старобільського РУП ГУНП в Луганській області; ??

- довідкою УКЗ ГУНП в Луганській області від 11.05.2022 року згідно якої ОСОБА_7 проходить службу в органах внутрішніх справ з 18.08.2014 року по 06.11.2015 року та Національній поліції України з 07.11.2015 року на посадах атестованого складу, за час служби присвоювались спеціальні звання зокрема старший лейтенант поліції - наказ ГУНП від 30.06.2020 року № 674 о/c; ??

- протоколом за результатом проведення огляду інтернет ресурсу, в тому числі відеоматеріалів, в яких зафіксована участь особи жіночої статі, схожої на ОСОБА_7 у форменому одязі та з шевроном представників незаконного збройного формування «МВД ЛНР»; ??

- протоколами за результатом проведення огляду інтернет ресурсу, в тому числі відеоматеріалів, за участю свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 які впізнають на 20 секунді відео особу жіночої статі у форменому одязі та з шевроном представників незаконного збройного формування «МВД ЛНР» як працівника Національної поліції України ОСОБА_7 ; ??

- свідченнями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 які показали, що в період збройного конфлікту після 07.03.2022 року в умовах воєнного стану ОСОБА_7 співпрацювала з представниками збройних формувань РФ, які здійснили окупацію смт.Марківка Старобільского району Луганської області, шляхом вступу до лав підконтрольного ім.« ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 дав показання, що до моменту тимчасової окупації смт.Марківка, Старобільського району Луганської області працював разом з обвинуваченою у Старобільському РУП ГУНП в Луганській області та після виїзду із вказаного населеного пункту, у зв`язку з його окупацією, йому із інформаційних джерел стало відомо, що ОСОБА_7 , зайняла посаду у збройному формуванні «Марковского РОВД МВД ЛНР» та добровільно надає допомогу вказаній окупаційній адміністрації.

Після вручення ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.111 КК України, згідно доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Рівненській області про залучення захисника, підозрюваній ОСОБА_7 було забезпечено захисника, що свідчить про дотримання прав підозрюваної на захист в ході досудового розслідування.

Витягом із сайту МВС України розділ «РОЗШУК» - особи, які переховуються від органів влади, згідно якого ОСОБА_7 оголошено в розшук.

Суд виходить із установлених фактичних обставин справи та вважає, що органом досудового розслідування вірно кваліфіковані дії обвинуваченої за ч.2 ст.111 КК України, а саме: державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчиненому в умовах воєнного стану.

Тому, суд вважає доведеним, що ОСОБА_7 усвідомлювала, що вона займає посаду у збройному формуванні «Марковского РОВД МВД ЛНР» та добровільно надає допомогу вказаній окупаційній адміністрації.

Покази свідків та встановлені судом обставини, вказують на те, що інкримінований злочин обвинуваченій, був вчинений саме нею.

Згідно з ст. 24 КК України умисел поділяється на прямий і непрямий. Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльність), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності) передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Що стосується доводів захисника, про не доведеність суб`єктивної сторони інкримінованого злочину, який є одним із елементів складу злочину вчиненого ОСОБА_7 , оскільки не встановлено, що вона добровільно, без примусу зайняла вказану вище посаду, та неналежність і недопустимість доказів, то вони не заслуговують на увагу.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.111 КК України характеризується прямим або непрямим умислом. Крім того, важливе значення має добровільність дій обвинувачено.

Зважаючи на те, що встановлені судом обставини та наведені докази, підтверджують, що ОСОБА_7 добровільно зайняла посаду у «Марковському РОВД МВД ЛНР», суд вважає доведеним факт колабораційної діяльності та дані докази спростовують версію сторони захисту. Суд розцінює позицію захисника, як намагання пом`якшити відповідальність ОСОБА_7 за вчинене.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинений злочин обвинуваченим ОСОБА_7 відноситься до тяжких злочинів.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , суд визнає, вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної ОСОБА_7 , суд додержуючись принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів, призначити їй покарання у виді позбавлення волі у межах санкцій інкримінованого кримінального правопорушення.

Судові витрати по даному кримінальному правопорушенню та речові докази відсутні.

Суд також приймає рішення, щодо залишення обраного запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_7 , до набрання вироку законної сили - тримання під вартою.

Оскільки, судовий розгляд кримінального провадження завершено, жоден із більш м`яких запобіжних заходів для обвинуваченого, не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України і призначити їй покарання у виді 15 (п`ятнадцять) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_7 в ході досудового розслідування - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апецяційного суду Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3